ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/299/19                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  04 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Карпушової О.В. та Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві), Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві) в якому просив:
- скасувати рішення Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві про виключення з реєстру платників єдиного податку від 28.09.2018 року №1535/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Головне управління державної фіскальної служби у місті Києві включити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до реєстру платника єдиного податку з датою обрання спрощеної системи оподаткування, що була встановлена до винесення рішення від 28.09.2018 року №1535/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 на протязі 10 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду;
- стягнути з Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 36434, 26 грн., як надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежі контроль за справляння яких покладено на органи ДФС.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 липня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві про виключення з реєстру платників єдиного податку від 28.09.2018 року №1535/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 . В задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Згідно п.3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ГУ ДФС у м. Києві листом від 13.08.2018 року повідомило ФОП ОСОБА_1 про наявність податкового боргу в сумі 36434, 60 грн. та запропоновано терміново погасити податкову заборгованість. 
Як стверджує позивач вказана податкова заборгованість ним погашена, що підтверджується платіжним дорученням №253 від 30.08.2018 року (сплата ПДФО).
28.09.2018 року ГУ ДФС у м.Києві прийнято рішення №1535/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку, у відповідності до якого ФОП ОСОБА_1 на підставі абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України виключено з реєстру платників єдиного податку з 30.09.2018.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів враховує наступне.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Відповідно до пп. 3 п. 299.10 ст. 299 ПК реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.
У свою чергу, згідно абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Приписи п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України визначають, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення №1535/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 від 28.09.2018 року прийнято на підставі того, що позивач має податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що передумовою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є проведення перевірки, висновки якої повинні бути викладені у відповідному акті.
Як вірно встановив суд першої інстанції, жодної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом проведено не було та, відповідно не було складено акту про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку.
У свою чергу, рішення №1535/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 від 28.09.2018 року було прийняте на підставі даних інтегрованої картки платника, а не на підставі акту перевірки, як встановлено пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, що вказує на те, що останнє прийняте всупереч порядку та без дотримання вимог спеціального законодавства, що свідчить про відсутність законних підстав для його прийняття та, відповідно, має наслідком скасування такого індивідуального акту.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2020 року у справі №820/5346/17, від 19.11.2019 року у справі №200/5738/19-а, від 14.05.2019 року у справі №813/1373/16, від 24.01.2019 року у справі №813/1346/18.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що законодавець, наділяючи у п. 299.10 ст. 299 ПК України контролюючий орган повноваженнями з анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за відповідним рішенням, у п. 299.11 ст. 299 ПК України визначив спосіб реалізації такого повноваження - прийняття такого рішення на підставі акта перевірки.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві включити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до реєстру платника єдиного податку з датою обрання спрощеної системи оподаткування, що була встановлена до винесення рішення від 28.09.2018 року №1535/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 на протязі 10 календарних днів з дня набрання законної сили рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що скасування рішення Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві про виключення з реєстру платників єдиного податку від 28.09.2018 року №1535/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 має своїм наслідком повернення суб`єктів у попередній стан.
Таким чином, враховуючи, що з боку відповідачів не було зафіксовано протиправних дій, чи бездіяльності щодо вчинення зазначених дій, вказана вимога є передчасною. 
Стосовно відмови у задоволенні позовної вимоги до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 36434, 26 грн., як надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежі контроль за справляння яких покладено на органи ДФС, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт звернення позивача до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві із відповідною заявою, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вказаної вимоги.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. 
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 липня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: 

Судді: