УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/5195/20 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В. 
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Микитюк О. Ю.
суддів Григорусь Н.Й. 
Галацевич О.М. 
при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу № 295/5195/20
за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»
на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Стрілецької О.В. у м. Житомирі,
                                        
встановив:
  
У квітні 2020 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 26.04.2007 №52107С47, яка станом на 27 квітня 2020 року становить: проценти - 2639,64 доларів США, основний борг за кредитом - 862 662,39 грн, проценти - 516 709,13 грн, пеню - 52 606,59 грн, 3% річних - 19 068,28 грн, інфляційні втрати - 23 240,37 грн. В обгрунтування позову позивач зазначив, що боржник порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
Заочним рішенням Богунського  районного суду м. Житомира від 08 грудня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором №52107С47 від 26 квітня 2007 року (в редакції Договору про внесення змін від 03.02.2017 року) станом на 27 квітня 2020 року: основний борг за кредитом в сумі 862662грн.39коп.; проценти в сумі 516709грн.13коп.; пеню в сумі 52 606грн.59коп.; прострочені проценти в сумі 2639,64 доларів США. В задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних та трьох відсотків річних відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі АТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідальність за прострочення грошового зобов`язання, передбачена ст.625 ЦК України, настає з дня початку прострочення грошового зобов`язання, моментом прострочення кожного окремого зобов`язання є 15 число після місяця, за який нараховуються проценти. 
Апеляційна скарга не підлягає задволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що 26 квітня 2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний експортно-імпортний банк України», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №52107С47 (а.с. 22-28).
За умовами укладеного між сторонами Кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 49000 доларів США строком до «26» квітня 2028 року для оплати за квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.п.2.2.1 Кредитного договору позичальник щомісячно сплачуватиме Банку проценти за користування Кредитом у Валюті Кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: ставка LIBOR(12m) +7,17%, але не нижче 12,50% річних.
Згідно з п.п.2.3.1, 2.3.2 Кредитного договору Кредит надається у готівковій формі, платежі за Кредитом здійснюються у доларах США, Банк надає позичальнику кредит відповідно до Графіка надання та погашення кредиту за договором.
До кредитного договору від 26.04.2007 року сторонами підписано Додаток № 1, яким визначено Графік погашення Кредиту за Договором. Умови Кредитного договору від 26.04.2007 року Банк виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредитні кошти. 
15 березня 2011 року і 18 лютого 2013 року між банком та ОСОБА_1 були укладені Договори про внесення змін та доповнень відповідно №1 та №52107С47-2 до кредитного договору №52107С47 від 26.04.2007, які суттєво не вплинули на зміст правовідносин між сторонами.
В подальшому відповідач допустив неналежне виконання умов Кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості.
03 лютого 2017 року між банком та ОСОБА_1 був укладений Договір №52107С47-3 про внесення змін до кредитного договору №52107С47 від 26.04.2007 (далі за текстом - Договір про внесення змін від 03.02.2017). Згідно копії меморіального ордеру №3841 від 03.02.2017 ОСОБА_1 отримав 31 824,56 доларів США для рефінансування заборгованості (а.с. 95).
Видача кредиту в гривні на суму 891087,68 грн. відповідно до Договору №52107С47-3 від 03.02.2017 року про внесення змін до кредитного договору №52107С47 від 26.04.2007 року підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 та випискою по рахунку № НОМЕР_2 . 
26 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, а 03.02.2017 року між сторонами підписано Додатковий договір № 52107Р6-1 до Договору поруки від 26 квітня 2007 року.
На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду розрахунок заборгованості згідно з умовами Кредитного договору №52107С47 від 26.04.2007 року (в редакції Договору про внесення змін №52107С47-3 від 03.02.2017 року), яка утворилась станом на 27.04.2020 року, зі змісту якого вбачається, що її розмір становить - основний борг за тілом кредиту - 862 662,39 грн, проценти - 516 709,13 грн, прострочені проценти - 2639,64 доларів США, пеня - 52 606,59 грн, 3% річних - 19 068,28 грн, інфляційні втрати - 23 240,37 грн. (а.с. 14-21).
Зі змісту наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 03.02.2017 року по 15.02.2020 року позичальник за Графіком погашення кредиту за договором загалом зобов`язаний був сплатити кредит в сумі 178366,50 грн, проте виконав зобов`язання частково (а.с. 15).
24.02.2020 року банк направив на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення-вимоги про дострокове повернення кредиту та погашення боргу за кредитним договором, які були отримані адресатами 26.03.2020 та 27.03.2020 (а.с. 96-99).
Заявляючи вимоги на підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути зазначені кошти за період з 16.02.2018 по 24.04.2020 по процентах, та за період з 16.05.2018 по 24.04.2020 по тілу кредиту (а.с.18-20), тобто в межах строку дії кредитного договору.
Як передбачено ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пред`явивши 24.02.2020 вимогу до боржника і поручителя про дострокове повернення заборгованості, банк змінив строк виконання основного зобов`язання тому відповідальнсть за прострочення грошового зобов`язання в порядку ст.625 ЦК України наступає не раніше цієї дати. 
Як вбачається з розрахунку трьох відсотків річних, вони нараховані на проценти, заборговані станом на 18.02.2020, а інфляція - на проценти, нарахована станом на 31.01.2020, тобто в період дії кредитного договору, до настання дати зміни строку виконання зобов`язання - 24.02.2020(а.с.18-20).
За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.
Рішення в оскаржуваній частині ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.
       Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишити без задоволення, а заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 грудня 2020 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуюча:                                Судді: