КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 лютого 2021 року місто Київ.
Справа 760/4279/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3776/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Судді-доповідача:                    Желепи О.В.,
суддів:                                      Кулікової С.В., Олійника В.І.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року (ухвалене в складі судді Кушнір С.І., інформація відсутня щодо дати складання повного тексту) 
в справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
 
встановив:
 
Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в лютому 2020 р. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.06.2011 року в розмірі 23001,87 грн., та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.
Позов обґрунтований     тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 30.06.2011 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі,  надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач зобов`язався, на підставі п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.7 договору погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.
Позивач зазначає, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Договору №б/н від 30.06.2011р., у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 27.12.2019 р. становить 23001,87 грн., з яких: 11255,43 грн. - заборгованість за кредитом; 9735,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 439,78 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1071,52 грн. - штраф (процентна складова), у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду.
 
Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.06.2011 р. в розмірі 11755 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 53 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
В решті позовних вимог -відмовлено.
 
Не погодившись з таким рішенням суду 17.12.2020 року АТ КБ  «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та пенею, та ухвали у цій частині нове рішення , задовольнивши вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК»  в цій частині у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
 
Скаржник посилається на те, що судом порушено порядок, встановлений для вирішення питання, допущено однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не встановлено дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору, не перевірено розрахунок заборгованості за кредитним договором та довідку про умови кредитування, підписану Відповідачем особисто. Отже, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно . ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення.
 
Крім того, суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не прийняв змінені умови кредитного договору. З моменту збільшення відсоткової ставки за кредитним договором відповідач здійснював сплату відсотків за новою ставкою, що підтверджується, наданим представником Позивача розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, де чітко прослідковується, що відповідач вносив чергові платежі на сплату кредиту. 
 
Враховуючи обізнаність Позичальника з умовами правилами і тарифами, які разом з заявою, підписаною позичальником складають кредитний договір, невиконання останнім передбаченого цим договором обов`язку отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, не є підставою вважати, що Банк не виконав свого обов`язку про повідомлення клієнта про зміну тарифів. Виписка про стан картрахунків та проздійснені операції по картрахункам є каналом інформативного повідомлення клієнта, який офіційно передбачений умовами договору в якості обов`язкового. Застосування Банком інших засобів комунікації для передачі клієнту інформації зокрема про збільшення процентної ставки є правом Позивача. При таких обставинах, виходячи безпосередньо з умов договору, вважається, що Відповідач таким чином погодився зі змінами (збільшенням) розміру процентної ставки запропонованої АТ КБ "ПриватБанк".
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 30.06.2011 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н про надання банківських послуг, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 11000,00 грн, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.
У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
АТ КБ «ПриватБанк» надано суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість   ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором № б/н від 30.06.2011 р. станом на 27.12.2019 р. становить 23001,87 грн., з яких: 11255,43 грн. - заборгованість за кредитом; 9735,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 439,78 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1071,52 грн. - штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути з відповідача.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів погодження з відповідачем всіх істотних умов кредитного договору, а відтак позивач має право тільки на повернення тієї суми, яка була отримана відповідачем. Розрахунок заборгованості по процентам на рівні погодженої ставки, позивачем не надано, також у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь банку пені та штрафу (процентної складової), оскільки такі суми розраховані банком з урахуванням розміру процентів за ставками, що не були погоджені сторонами.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом та в частині щодо стягнення штрафу не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Частиною 1 статті 207 ЦК України, редакція якої діяла на момент укладення договору, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Отже, істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентів, які повинен сплачувати позичальник за користування кредитом, та порядок повернення кредиту і сплати процентів.
Суду першої інстанції надана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана  ОСОБА_1  30.06.2011 року, в якій останній зазначив про бажання отримати кредитну картку, на яку йому відкритий кредитний ліміт.
Також ОСОБА_1  30.06.2011 року, підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій зазначено тип карти - MasterCard Mass; тип кредитної лінії - поновлювальна; базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5%); розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості , а саме (пеня = пеня (1) +пеня (2), де пеня (1) =(базова № ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій) (а.с. 16).
Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, а відтак суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про ненадання позивачем належних доказів у підтвердження погодження з відповідачем розміру процентів за користування кредитними коштами.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010р. № СП-2010-256, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. (а.с 35 на звороті)
Згідно пункту 2.1.1.12.3. Умов та Правил надання банківських послуг погашення кредиту - це поповнення картрахунку держателя, яке здійснюється шляхом внесення коштів у готівковій або безготівковій формі та зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. (а.с 38)
Строки та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також овердрафта, який виникає по таким картам, наведений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування, які є невід`ємною частиною договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості за кредитом (пункт 2.1.1.12.4. Умов та Правил). (а.с. 38)
З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 30.06.2011 року вбачається, що позичальник повинен до 25 числа місяця, наступного за звітним, сплачувати 7% від заборгованості, але не менше 50грн.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами 
За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.
Згідно ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.
Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року (справа 6-1374цс17).
Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 30 листопада 2016 року № 6-82цс16.
Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.
Пунктом 1.1.3.1.9. Умов та Правил встановлено обов`язок банку не рідше одного разу на місяць способом, указаним у заяві, надавати держателю виписки про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операціях по картрахункам.
Заява, підписана ОСОБА_1  30.06.2011 року, не містить визначення способу надання йому банком виписки про стан картрахунків, а відтак, саме позивач повинен був довести, що позичальник був у спосіб, встановлений умовами договору, повідомлений про зміни процентних ставок за користування кредитним коштами.
Посилання банку на те, що боржник сплачував відсотки у більшому розмірі є безпідставні та недоведені. Внесення сум на погашення відсотків не свідчить , що боржник знав про збільшення відсоткової ставки та погодився на таке збільшення, а не погашав відсотки за тією ставкою, щодо якої поставив свій підпис в анкеті заяві.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 1 вересня 2014р. банком була змінена процентна ставка за користування кредитом з 30% на 34,8%, а з 1 квітня 2015р. процентна ставка збільшена до 43,20% і остаточна заборгованість була розрахована, враховуючи змінені процентні ставки.
Разом з цим, позивачем не було надано суду доказів виконання умов договору та вимог закону про повідомлення відповідача про підвищення процентної ставки,  а відтак підстав для стягнення процентів за підвищеними ставками колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Правил користування карткою встановлено, що за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому тарифами банка, із розрахунку 360 календарних днів у році.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.06.2011 року укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 станом на 27.12.2019 року залишок поточної заборгованості за наданим тілом кредиту становив 0. Загальний залишок заборгованості за відсотками станом  на25.01.2019 року становив 0.
Крім того, з 26.01.2019 року по 08.03.2019 року, ОСОБА_1 в період зміненої процентної ставки за користування кредитом з 30% на 43,20%, вносились кошти на виплату заборгованості у загальному розмірі 772 грн. 87 к.
Таким чином виходячи із заборгованості за тілом кредиту 11255 грн 43 коп. та процентної ставки 30%, за період з 26 січня 2019 року року по 27 грудня 2019 року заборгованість за процентами становить 2378 грн. 65 к. (11255,43х30х336(днів)/100/360-772,87).
Отже, станом на 27 грудня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить за тілом кредиту 11255 грн. 49 коп. та за процентами 2378 грн. 65 к. 
Суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 30.06.2011 року, сторони визначили розмір процентів за користування кредитом та порядок погашення кредитної заборгованості, а відтак рішення суду про відмову у стягненні з відповідача процентів за користування кредитом не ґрунтується на нормах матеріального права і не відповідає наданим позивачем доказам.
Враховуючи , неправомірну поведінку банку, щодо збільшення відсотків без згоди боржника, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні стягнення пені, оскільки до порушення зобов`язання  втому числі призвели дії банку щодо збільшення відсотків з порушенням порядку такого збільшення, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача  нарахованої пені за 439 грн. 78 к., задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення процентів ( 61%) та апеляційної скарги (23%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову 1282 грн. 20 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 725 грн. 20 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом не відповідають обставинам справи та наданим позивачем доказам, судом неправильно застосовані норми матеріального права, тому рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами та в частині стягнення судового збору скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами у сумі 2378 грн. 65 коп. та судовий збір в сумі 2007 грн. 20 коп., а всього 4385 грн. 85 коп.
В частині відмови в задоволенні стягнення пені рішення суду залишити без змін.
В іншій частині рішення не переглядалось так як не оскаржене.
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, яке знаходиться у м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.
Відповідач::  ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Постанова складена 17 лютого 2021 року.
Суддя-доповідач                                                                
Судді