ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 826/12668/17
адміністративне провадження № К/9901/27502/19
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Желтобрюх І.Л. (суддя-доповідач),
суддів: Бившевої Л.І., Блажівської Н.Є., Васильєвої І.А., Гімона М.М., Гончарової І.А., Гусака М.Б., Дашутіна І.В., Олендера І.Я., Пасічник С.С., Усенко Є.А., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В., Шишова О.О., Юрченко В.П., Яковенка М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластікс-Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року (суддя Амельохін В.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (судді: Земляна Г.В. (головуючий), Сорочко Є.О., Лічевецький І.О.) у справі                               № 826/12668/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластікс-Україна» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Пластікс-Україна» (далі - позивач, ТОВ «Пластікс-Україна») звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач, контролюючий орган, Офіс ВПП ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 липня 2017 року № 0005541403, яким за неподання Звіту про контрольовані операції за господарськими операціями з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari у 2015 році до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 365  400,00 грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року, у задоволенні позову було відмовлено.
2.1. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Пластікс-Україна» суди попередніх інстанцій керувалися позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 4 травня 2018 року у справі № 810/2375/17, відповідно до якої виключення відповідної країни з Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (далі - ПК України), після здійснення платником податку протягом періоду контрольованих операцій, не є підставою для звільнення такого платника податку від обов`язку подати Звіт про такі контрольовані операції, здійснені у період, коли така країна перебувала у відповідному Переліку, оскільки такий обов`язок виник у платника податку у зв`язку з вчиненням у звітному періоді зазначених контрольованих операцій, які не перестають такими вважатися з настанням вказаної обставини, і мав бути виконаний за закінченням відповідного звітного  року (у справі, що розглядається за закінченням звітного 2015 року).
2.2. Суди першої та апеляційної інстанції також зазначили, що обставини відповідності Швейцарської Конфедерації критеріям, установленими підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, якими керувався Кабінет Міністрів України при визначенні переліку держав, не є предметом доказування у даній справі. Крім того, розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 1042 та від 14 травня 2015 року № 449-р у частині включення до відповідних переліків Швейцарської Конфедерації не були скасовані чи визнані нечинними у судовому порядку, а тому підлягали обов`язковому врахуванню контролюючими органами у період їх дії.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
3. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Пластікс-Україна» у повному обсязі.
3.1. Позивач, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, не заперечує, що ТОВ «Пластікс-Україна» у 2015 році мало господарські операції із резидентом Швейцарської Конфедерації, а також не заперечує факт неподання позивачем Звіту за такими операціями у порядку встановленому статтею 39 ПК України. Позивач зазначає про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28 липня 2017 року № 0005541403 у зв`язку з незаконністю включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.12 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, а також порушенням принципу стабільності оподаткування, оскільки постійні зміни в законодавстві, які мали місце протягом звітного 2015 року, зокрема, в частині обов`язкових критеріїв віднесення операцій до контрольованих, позбавили платників податків можливості об`єктивно сприймати правила трансфертного ціноутворення. Позивач також зазначає, що у зв`язку з незаконністю включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.12 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, відповідне розпорядження Кабінету Міністрів України в цій частині було оскаржено в судовому порядку - справа № 826/11039/16 та на момент звернення, у справі, що розглядається, позивачем із касаційною скаргою Верховним Судом у справі № 826/11039/16 відкрито касаційне провадження.
Підстави передачі справи на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду
4. До початку касаційного перегляду справи по суті, скаржник звернувся до Верхового Суду з клопотання про передачу справи на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду (з урахування доповнень, поданих 3 квітня 2020 року), з огляду на необхідність відступу від правових позицій Верховного Суду, висловлених у справах за подібними правовідносинами за № 810/868/17, № 803/1779/16, № 826/18737/16, № 810/335/18, № 819/1933/17.
4.1. Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивач вказує на те, що попри втрату чинності розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 1042 та від 14 травня 2015 року № 449-р вони продовжують поширювати свою юридичну силу на правовідносини, які виникли у період їх дії, незважаючи на очевидну невідповідність положенням підпункту 39.2.12 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України. Зауважує, що скористався процесуальною можливістю оскаржити такі нормативно-правові акти та звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом (справа № 826/11039/16) та на час подання вказаного клопотання у справі   № 826/11039/16 Верховним Судом відкрито касаційне провадження. Позивач зазначає, про недотримання судами положень статей 3, 6 та 7 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, щодо того, що суди при здійсненні правосуддя повинні керуватися принципом верховенства права, а також повинні враховувати, що у разі невідповідності правового акта  Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. Вказує, що наявна судова практика Верховного Суду у подібних справах унеможливлює задоволення позовних вимог ТОВ «Пластікс-Україна», а також, що такий підхід Суду порушує право платників податків на доступ до суду та ефективний засіб захисту прав, що є прямим порушенням статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
5. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 10 червня 2020 року справу № 826/12668/17 передав на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду на підставі статей 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання щодо можливості відступу від правових позицій Верховного Суду, висловлених у справах за подібними правовідносинами за № 810/868/17, № 803/1779/16, № 826/18737/16, № 810/335/18, № 819/1933/17.
5.1. Ухвалою головуючої судді Желтобрюх І.Л. від 16 грудня 2020 року справу                     № 826/12668/17 призначено до розгляду Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в порядку письмового провадження на 22 лютого 2021 року.
5.2. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 лютого 2020 року у справі № 826/12668/17 визначено склад колегії суддів: Желтобрюх І.Л. (головуючий суддя, суддя-доповідач), Бившева Л.І., Блажівська Н.Є., Васильєва І.А., Гімон М.М., Гончарова І.А., Гусак М.Б., Дашутін І.В., Олендер І.Я., Пасічник С.С.,          Усенко Є.А., Ханова Р.Ф., Хохуляк В.В., Шишов О.О., Юрченко В.П., Яковенко М.М.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
6. У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.12.2016 Офісом ВПП ДПС направлено на адресу ТОВ «Пластікс-Україна» запит № 13664/10/28-10-14-03-08 про надання пояснень щодо неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, а також доказів, які підтверджують або спростовують критерії віднесення господарських операцій між ТОВ «Пластікс-Україна» та нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація) до контрольованих відповідно до вимог статті 39 ПК України.
6.1. Листами від 27.01.2017 б/н та від 22.02.2017 б/н ТОВ «Пластікс-Україна» повідомило контролюючий орган про відсутність у ТОВ «Пластікс-Україна» обов`язку подавати Звіт, передбачений статтею 39 ПК України, за взаємовідносинами з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація). Також ТОВ «Пластікс-Україна» повідомило про відкриття провадження в адміністративній справі № 826/11039/16, предметом розгляду якої є правомірність включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, та запропоновано Офісу ВПП ДПС для уникнення в майбутньому спірних ситуацій перенести або зупинити контрольно-перевірочні заходи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/11039/16.
6.2. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Офісом ВПП ДПС було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Пластікс-Україна» з питань неподання звіту про контрольовані операції за звітний період - 2015 рік, за результатами якої складено Акт від 11.07.2017 №1843/28-10- 14-03/24587464. Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем положень підпункту 39.4.2, пункту 39.4, статті 39 ПК України в частині неподання Звіту про контрольовані операції з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація) за 2015 рік в строк до 1 травня 2016 року.
6.3. 28 липня 2017 року на підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0005541403, яким за порушення підпункту 39.4.2, пункту 39.4, статті 39ПК України до ТОВ «Пластікс-Україна» застосовано штрафні санкції у розмірі 365  400,00 грн.
6.4. Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 22.08.2017 № 18740/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення від 28.07.2017 № 0005541403 було залишене без змін, а скарга - без задоволення.
6.5. Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 1042-р «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні», а також від 14.05.2015 № 449-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» Швейцарська Конфедерація була включена до відповідного переліку у період з 25.12.2013 по 15.09.2015.
Джерела права й акти їх застосування
7. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
7.1. Підпункти 4.1.4, 4.1.9, 4.1.11 пункту 4.1 статті 4.
Податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах:
презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;
стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року;
єдиний підхід до встановлення податків та зборів - визначення на законодавчому рівні усіх обов`язкових елементів податку.
7.2. Підпункти 39.2.1.1, 39.2.1.2, 39.2.1.6, 39.2.17 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39.
Засади визначення операцій контрольованими
39.2.1.1. Для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими операціями є:
а) господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов`язаними особами - нерезидентами;
б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.
39.2.1.2. Для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.
Під час визначення переліку держав (територій) Кабінет Міністрів України враховує такі критерії:
держави (території), у яких загальна ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні;
держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією.
Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.
39.2.1.6. Неконтрольовані операції - будь-які господарські операції, не передбачені  підпунктами 39.2.1.1, 39.2.1.2 і  39.2.1.5  підпункту 39.2.1 цього пункту, що здійснюються між непов`язаними особами.
39.2.1.7. Господарські операції, передбачені  підпунктами 39.2.1.1  - 39.2.1.3  і  39.2.1.5  підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:
річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
7.3. Підпункти 39.4.2, 39.4.6 пункту 39.4 статті 39.
Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Документація з трансфертного ціноутворення (сукупність документів або єдиний документ, складений в довільній формі) повинна містити таку інформацію:
а) дані про пов`язаних осіб, а саме:
контрагента (контрагентів) контрольованої операції;
осіб, які безпосередньо (опосередковано) володіють корпоративними правами платника податків у розмірі 20 і більше відсотків.
Дані повинні бути такими, що дають змогу ідентифікувати таких пов`язаних осіб (включаючи найменування держав (територій), податковими резидентами яких є такі особи);
б) загальний опис діяльності групи (включаючи материнську компанію та її дочірні підприємства), у тому числі організаційну структуру групи, опис господарської діяльності групи, політику трансфертного ціноутворення;
в) опис операції, умови її здійснення (ціна, строки та інші визначені законодавством України обов`язкові умови договорів (контрактів);
г) опис товарів (робіт, послуг), включаючи фізичні характеристики, якість і репутацію на ринку, країну походження і виробника, наявність товарного знаку та іншу інформацію, пов`язану з якісними характеристиками товару (роботи, послуги);
ґ) умови та строки здійснення розрахунків за операцією;
д) чинники, які вплинули на формування та встановлення ціни;
е) відомості про функції пов`язаних осіб, що є сторонами контрольованої операції, про використані ними активи, пов`язані з такою контрольованою операцією, та економічні (комерційні) ризики, які такі особи враховували під час здійснення контрольованої операції (функціональний аналіз та аналіз ризиків);
є) економічний аналіз (включаючи методи, які застосовано для визначення умов контрольованої операції та обґрунтування причин вибору відповідного методу; суму отриманих доходів (прибутку) та/або суму понесених витрат (збитку) внаслідок здійснення контрольованої операції, рівень рентабельності; розрахунок ринкового діапазону цін (рентабельності) стосовно контрольованої операції з описом підходу до вибору зіставних операцій, джерела інформації, застосовані для визначення умов контрольованої операції);
ж) результати порівняльного аналізу комерційних та фінансових умов операцій відповідно до  підпункту 39.2.2  пункту 39.2 цієї статті;
з) відомості про проведене платником податку самостійне або пропорційне коригування податкової бази та сум податку відповідно до  підпунктів 39.5.4  і  39.5.5  пункту 39.5 цієї статті (у разі його проведення).
7.4. Пункт 120.3 статті 120.
Неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог  пункту 39.4  статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі:
300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;
1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;
3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена  підпунктом 39.4.6  пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.
Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов`язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.
8. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції):
8.1. Стаття 6.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі  Конституції України  гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
Позиція Верховного Суду
9. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для відступлення від правової позиції Верховного Суду, висловленої у справах за подібними правовідносинами № 810/868/17, № 803/1779/16, № 826/18737/16, № 810/335/18, № 819/1933/17, з огляду на наступне.
10. У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (що також не заперечується сторонами у справі), що  в період з 09.02.2015 по 10.09.2015 ТОВ «Пластікс-Україна» здійснено митне оформлення товару (торгівельна країна Швейцарія, країна   відправник - Бельгія), отриманого від нерезидента DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація), який є стороною зовнішньоекономічних контрактів, відповідно до яких було здійснено контрольовані операції на суму  9  017  942,14 грн, що підтверджено, зокрема, Інформацією про контрольні операції ТОВ «Пластікс-Україна» з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація). Згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік, річний дохід ТОВ «Пластікс-Україна» від будь-якої діяльності (та вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2015 рік склав 441 062 908 грн, що перевищує 50 мільйонів гривень за відповідний податковий (звітний) рік.
10.1. Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що обсяг контрольованих операцій позивача по взаємовідносинах з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація) перевищував 5 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) та річний дохід позивача від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, в цілому за звітний 2015 рік перевищив 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків).
10.2. Колегія суддів зазначає, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України    від 25.12.2013 № 1042-р  «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні», Швейцарська Конфедерація була включена до переліку таких держав у період з  25.12.2013 по 13.05.2015, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України  від 14.05.2015 № 449-р  «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2  статті  39 Податкового кодексу України»  (термін дії    з 14.05.2015 до 15.09.2015), Швейцарська Конфедерація включена до переліку держав по 15.09.2015.
10.3. Отже, на період з 09.02.2015 по 10.09.2015, за який ТОВ «Пластікс-Україна» було здійснено митне оформлення товару (торгівельна країна Швейцарія, країна   відправник - Бельгія), отриманого від нерезидента DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація), який є стороною зовнішньоекономічних контрактів, відповідно до яких було здійснено контрольовані операції на суму  9  017  942,14 грн, Швейцарська Конфедерація була включена до переліку держав, які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту  39.2.1  пункту  39.2  статті  39 Податкового кодексу України. Колегія суддів зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин, розпорядження Кабінету Міністрів України    від 25.12.2013 № 1042-р  «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» та від 14.05.2015 № 449-р  «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2  статті  39 Податкового кодексу України» в частині включення до відповідних переліків Швейцарської Конфедерації не були скасовані чи визнані нечинними у судовому порядку, у зв`язку з чим не існувало правових підстав для неврахування контролюючими органами положень вказаних розпоряджень Кабінету Міністрів України, про що також обґрунтовано зазначили суди першої та апеляційної інстанцій.
10.4. Колегія суддів зазначає, що вказані обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, позивачем не заперечуються, як і не заперечується факт неподання позивачем Звіту за такими операціями у порядку встановленому статтею 39 ПК України.
11. У касаційній скарзі та в клопотанні про передачу справи на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду (з урахуванням поданих доповнень) позивач, при їх обґрунтуванні, зазначає про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28 липня 2017 року № 0005541403 у зв`язку з незаконністю включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.12 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, порушенням принципу стабільності оподаткування, а також недотримання судами принципу верховенства права при прийнятті рішень, оскільки суди першої та апеляційної інстанції не надали належної оцінки доводам позивача та не врахували, що позивачем факт законності вказаних розпоряджень Кабінету Міністрів України (у відповідній частині) оспорюється в судовому порядку (справа        № 826/11039/16).
11.1. Позивач зазначає, що суди попередніх інстанцій при прийнятті рішення керувались виключно «констатацією факту формальної законності», не приймаючи до уваги докази того, що факт законності розпорядження Кабінету Міністрів України    від 25.12.2013 № 1042-р  «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» та від 14.05.2015 № 449-р  «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2  статті  39 Податкового кодексу України» оспорюється у справі             № 826/11039/16) та обґрунтовуючи зазначене вказує про відмову судами позивачу у зупиненні провадження у справі, що розглядається, до прийняття відповідного рішення у справі № 826/11039/16.
11.2. Колегія суддів зазначає про необґрунтованість та безпідставність таких доводів позивача, виходячи з наступного.
11.3. У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій обґрунтовано зазначено, що питання та обставини відповідності Швейцарської Конфедерації критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2  статті  39 Податкового кодексу України, не є предметом доказування у даній справі, а положення підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2  статті  39 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) прямо вказують, що операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до вказаного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку. Крім того, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що на момент виникнення спірних правовідносин вказані розпорядження Кабінету Міністрів України в частині включення до відповідних переліків Швейцарської Конфедерації не були скасовані чи визнані нечинними у судовому порядку, а тому підлягали обов`язковому врахуванню контролюючими органами у період їх дії.
11.4. Колегія суддів зазначає, що у справі № 826/11039/16 за позовом ТОВ «Пластікс-Україна» до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство фінансів України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний правовий центр «ЄУКОН», Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Тера», про визнання незаконними та нечинними: розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 1042-р «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» в частині включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні; розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 449-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» в частині включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, Окружний адміністративний суду міста Києва ухвалою від 19 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року, позовну заяву ТОВ «Пластікс-Україна» залишив без розгляду.
11.4.1. У справі що розглядається, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником позивача було заявлено клопотання про зупинення апеляційного провадження до завершення касаційного оскарження у Верховному суді рішення у справі № 826/11039/16, оскільки вирішення цієї справи не можливе до набрання законної сили рішенням у справ № 826/11039/16. Судом апеляційної інстанції, у судовому засіданні було досліджено заявлене представником позивача клопотання та у задоволенні вказаного клопотання про зупинення апеляційного провадження відмовлено, оскільки рішення суду у справі № 826/11039/16 набрало законної сили, а тому правові підстави для задоволення клопотання про зупинення апеляційного провадження відсутні.
11.4.2. Крім того, колегія суддів зазначає, що поставою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 826/11039/16 (адміністративне провадження № К/9901/10883/19) касаційну скаргу ТОВ «Пластікс-Україна» залишено без задоволення, а ухвалу  Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року залишено без змін.
11.5. Таким чином, колегія суддів зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій було дотримано та не порушено вимог чинного процесуального законодавства. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не було обґрунтовано та конкретизовано, в чому саме суди попередніх інстанцій проявили виключно «констатацію факту формальної законності» та що позивач вкладає в зміст зазначеного ним поняття «формальної законності».
11.5.1. Колегія суддів зазначає, що у справі, що розглядається судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доводам та доказам поданим сторонами з урахуванням положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а також встановлено:
1) факт здійснення позивачем контрольованих операцій по взаємовідносинах з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація) на суму  9  017  942,14 грн, що не заперечується позивачем;
2) що вказані контрольовані операції позивача по взаємовідносинах з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація) перевищували розмір 5 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість), при цьому річний дохід позивача від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, в цілому за звітний 2015 рік перевищив 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків), що не заперечується позивачем. Відповідно до підпункту 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) господарські операції, передбачені  підпунктами 39.2.1.1  - 39.2.1.3  і  39.2.1.5  підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови: річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік; обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
3) що на період з 09.02.2015 по 10.09.2015, за який ТОВ «Пластікс-Україна» було здійснено митне оформлення товару (торгівельна країна Швейцарія, країна   відправник - Бельгія), отриманого від нерезидента DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація), який є стороною зовнішньоекономічних контрактів, відповідно до яких було здійснено контрольовані операції на суму  9  017  942,14 грн, Швейцарська Конфедерація була включена до переліку держав, які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту  39.2.1  пункту  39.2  статті  39 Податкового кодексу України, що не заперечується позивачем;
4) що на момент виникнення спірних правовідносин, розпорядження Кабінету Міністрів України    від 15.12.2013 № 1042-р  «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» та від 14.05.2015 № 449-р  «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2  статті  39 Податкового кодексу України» в частині включення до відповідних переліків Швейцарської Конфедерації не були скасовані чи визнані нечинними у судовому порядку;
5) що позивачем (що ним не заперечується) не було подано в порядку статті 39 Податкового кодексу України Звіту про контрольовані операції з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari (Швейцарська Конфедерація) за 2015 рік в строк до 1 травня 2016 року, чим порушено положення підпункту 39.4.2 пункту 39.4  статті  39 Податкового кодексу України;
6) що у справі № 826/11039/16 за позовом ТОВ «Пластікс-Україна» до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство фінансів України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний правовий центр «ЄУКОН», Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Тера», про визнання незаконними та нечинними: розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 1042-р «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» в частині включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні; розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 449-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» в частині включення Швейцарської Конфедерації до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, Окружний адміністративний суду міста Києва ухвалою від 19 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року, позовну заяву ТОВ «Пластікс-Україна» залишив без розгляду. Рішення суду у справі № 826/11039/16 набрало законної сили (зазначені рішення у справі № 826/11039/16 набрали законної сили на момент прийняття рішення судами попередніх інстанцій у справі, що розглядається, та відмови суду апеляційної інстанції у задоволенні клопотання про зупинення апеляційного провадження).
11.5.2. Колегія суддів зазначає, що вказані встановлені судами попередніх інстанцій обставини, або не заперечуються позивачем, або не спростовані позивачем жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, при цьому, позивач зазначаючи про порушення судами закріпленого статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України принципу верховенства права не вказує на конкретні факти порушення судами вказаного принципу, а також не зазначає, зокрема, в яких процесуальних правах позивач був обмежений в ході судового розгляду даної справи. Так, позивач зазначаючи, що відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, не вказує саме в чому та яким з перелічених критеріїв не відповідають оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції.
11.6. Також колегія суддів щодо доводів позивача про недотримання принципів чинного податкового законодавства, визначених у статті 4 Податкового кодексу України, а саме: презумпції правомірності рішень платника податку, стабільності оподаткування та єдиного підходу до встановлення податків та зборів, зазначає, що такі доводи позивача ґрунтуються на вільному тлумаченні положень чинного податкового законодавства та зводяться виключно до того, що його положення повинні бути сталими та не змінюватись. Позивач зазначає, що положення податкового законодавства (зокрема, підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, а також Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України) не були якісними, стабільними, та передбачуваними, у зв`язку з чим не були законними, оскільки зазнавали змін протягом 2015 року. Колегія суддів зазначає, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України    від 25.12.2013 № 1042-р  «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» та від 14.05.2015 № 449-р  «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2  статті  39 Податкового кодексу України» Швейцарська Конфедерація була включена до відповідного переліку у період з 25.12.2013 по 15.09.2015, тобто майже два роки (без перерв та виключень), що повністю охоплює період з (09.02.2015 по 10.09.2015) вчинення позивачем контрольованих операцій. У справі № 826/11039/16 на яку посилається позивач, судами встановлено, що розпорядження від 25.12.2013 №1042-р було опубліковано  в Урядовому кур`єрі, 2014, 01, 03.01.2014 №1 та Офіційному віснику України, 2014, №4 (17.01.2014), ст.116; розпорядження від 14.05.2015 №449-р - в Урядовому кур`єрі, 23.05.2015 - №91 та Офіційному віснику України 29.05.2015 - 2015 року, №40, ст. 176, стаття 1221, код акта 76919/2015. В подальшому Кабінетом Міністрів України було видано розпорядження від 14.05.2015 №449-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» та визнано таким, що втратило чинність розпорядження від 25.12.2013 №1042, а також розпорядження від 16.09.2015 №977-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» та визнано таким, що втратило чинність розпорядження від 14.05.2015 №449. Отже, розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №1042 та від 14.05.2015 №449 втратили свою чинність  лише 14.05.2015 та 16.09.2015 відповідно. Враховуючи зазначене, вказані доводи позивача, зокрема, щодо недотримання стабільності оподаткування є безпідставними та необґрунтованими, тоді як встановлені обставини навпаки свідчать про безпідставне нехтування позивачем своїми обов`язками платника податків.
11.7. Позивач обґрунтовуючи невідповідність Швейцарської Конфедерації критеріям установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України та протиправність включення Швейцарської Конфедерації (що не є предметом розгляду у даній справі) на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 449-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» до переліку таких держав (територій) також посилається на подані Суду: лист-відповідь Federal Department of Finance FDF State Secretariat for International Financial Matters SIF від 22 липня 2016 року, ноту протесту Швейцарської Конфедерації (як зазначив  позивач) від 24.06.2015, ноту протесту Австрії та копії листів від ОСОБА_1 (Economic and Trade Affairs Officer (Embassy of Switzerland)). Однак, колегія суддів зазначає про безпідставність таких доводів позивача, оскільки лист-відповідь Federal Department of Finance FDF State Secretariat for International Financial Matters SIF від 22 липня 2016 року за змістом - щодо ставок податків (федеральний податок, муніципальний податок, податок на прибуток, корпоративний податок на прибуток) за 2013-2015 року в комуні Grand Saconnex (Geneva), згідно листів Economic and Trade Affairs Officer (Embassy of Switzerland) ОСОБА_1 посольство Швейцарської конфедерації не надсилало через Міністерство закордонних справ України ноти протесту, а вказаний документ від 24.06.2015 є аналізом Федерального департаменту фінансів Швейцарської Конфедерації розпорядження КМУ від 14.05.2015 № 499-р в контексті підстав до включення Швейцарської Конфедерації до переліку податкових юрисдикцій для цілей трансфертного ціноутворення (у якому зазначено, зокрема, про ставки корпоративного податку на прибуток в Швейцарії на 2012-2014 роки, що Швейцарія підтримує міжнародну боротьбу з податковим шахрайством і ухиленням від сплати податків і дотримується відповідних міжнародних стандартів, а також про те, що критерії зазначені у вказаному розпорядженні Кабінету Міністрів України не мають застосовуватися до Швейцарії).
11.8. Вказані встановлені обставини також спростовують посилання позивача про недотримання судами положень статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, що у разі невідповідності правового акта  Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України (частина третя статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України), оскільки «невідповідність» зазначених правових актів не була встановлена у судовому порядку, а також не обґрунтована позивачем жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Крім того, колегія суддів зазначає, що частиною четвертою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що   якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить  Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України. У справі, що розглядається, а також у справі № 826/11039/16, на яку посилається позивач, судами не було встановлено «невідповідність» зазначених правових та суди не дійшли висновків, що такі правові акти суперечать положенням Конституції України, а тому у судів попередніх інстанцій були відсутні підстави для відповідного звернення до Верховного Суду.
12. Таким чином, колегія суддів зазначає, що виключення відповідної країни з Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, після здійснення платником податку протягом періоду контрольованих операцій, не є підставою для звільнення такого платника податку від обов`язку подати Звіт про такі контрольовані операції, здійснені у період, коли така країна перебувала у відповідному Переліку, оскільки такий обов`язок виник у платника податку у зв`язку з вчиненням у звітному періоді зазначених контрольованих операцій, які не перестають такими вважатися з настанням вказаної обставини, і мав бути виконаний за закінченням відповідного звітного  року (у справі, що розглядається - за закінченням звітного 2015 року).
13. Також, враховуючи вказані положення чинного законодавства, встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи, а також положення статті 19 Конституції України, згідно з якими, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, колегія суддів зазначає, що відповідач не тільки діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а був позбавлений правових/законодавчих підстав діяти інакше, що обумовлено закріпленими законодавчо повноваженнями та обов`язками контролюючого органу.
14. Щодо питання застосування контролюючим органом відповідних штрафних санкцій, правомірності дій контролюючого органу та відповідності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган, враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28 липня 2017 року № 0005541403, яким за неподання Звіту про контрольовані операції за господарськими операціями з нерезидентом DU PONT DE NEMOURSINTERNATIONAL Sari у 2015 році до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 365  400,00 грн, діяв у межах та у відповідності до вимог чинного законодавства. Обставини відповідності Швейцарської Конфедерації критеріям, установленими підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту статті 39 Податкового кодексу України, якими керувався Кабінет Міністрів України при прийнятті вказаних розпоряджень та визначенні відповідного переліку держав (територій), знаходяться поза межами розгляду таких справ та можуть бути враховані лише за умови підтвердження такої невідповідності у судовому порядку.
15. Враховуючи зазначене, колегія суддів Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для відступлення від правової позиції Верховного Суду, висловленої у справах за подібними правовідносинами № 810/868/17, № 803/1779/16, № 826/18737/16, № 810/335/18,        № 819/1933/17.
Висновки
16. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластікс-Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року слід залишити без задоволення.
17. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
18. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластікс-Україна» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі № 826/12668/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                  Желтобрюх І.Л.
Судді:                                                                                                          Бившева Л.І.
                                                                                                           Блажівська Н.Є.
                                                                                                           Васильєва І.А.
                                                                                                           Гімон М.М.
                                                                                                           Гончарова І.А.
                                                                                                           Гусак М.Б.
                                                                                                           Дашутін І.В.
                                                                                                           Олендер І.Я.
                                                                                                           Пасічник С.С.
                                                                                                           Усенко Є.А.
                                                                                                           Ханова Р.Ф.
                                                                                                           Хохуляк В.В.
                                                                                                           Шишов О.О.
                                                                                                           Юрченко В.П.
                                                                                                           Яковенко М.М.