ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/80/21 Справа № 175/3772/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 січня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю:  захисника Собка С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 13.10.2020 року о 10.00 годині, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.п. 16.11 на виїзді з смт. Карнаухівка на а/д Н-08, керуючи автомобілем Хюндай, державний номер  НОМЕР_1 , не надав перевагу у русі авто Деу державний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням водія  ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, тобто водій  ОСОБА_1  скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.   
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 420 гривень 40 копійок. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження у адміністративній справі щодо нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що обставини, викладені у справі, не відповідають дійсності, та не свідчать щодо його винуватості, окрім того, наявні в матеріалах справи докази не встановлюють його вину у ДТП.
Зазначає, що пояснення учасників ДТП не містять всіх необхідних даних, а саме: - відсутні дані про швидкість автомобіля потерпілого та правопорушника; - відсутні відомості щодо кінетичного або статичного стану його автомобіля; - відсутні дані щодо встановлених на ділянках дороги та у місці ДТП дорожніх знаків; - відсутні дані щодо встановленого швидкісного режиму на даній ділянці дороги; - відсутні пояснення потерпілого, з якої відстані він побачив автомобіль ОСОБА_1 , а також з приводу підстав його руху в крайній лівій смузі всупереч вимогам п. 11.2 ПДР України; - відсутні дані доступної видимості елементів дороги з урахуванням метеорологічних особливостей погодних умов.
Вказує на те, що згідно із характером пошкодження транспортних засобів і схеми ДТП, автомобіль потерпілого зіткнувся передньою частиною свого автомобіля в задню частину автомобіля ОСОБА_1 , що свідчить про закінчення маневру ОСОБА_1 і несвоєчасність виконання вимог потерпілим п. 12.1, 12.2, 12.3 ПДР України, що є суттєвими порушеннями і перебувають у причинному зв`язку з ДТП.
Крім того, потерпілий не мав права керувати автомобілем, оскільки на час ДТП в нього не існувало посвідчення водія.
Стверджує, що схема з місця ДТП складена з суттєвими порушеннями чинних вимог, оскільки не надає можливості з`ясувати всі обставини у справі.
Посилається на те, що потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно не мав права керувати автомобілем через відсутність посвідчення водія. Він рухався в лівому ряду, швидкість його автомобіля до зіткнення становила 100 км/год. Відстань, з якої потерпілий побачив як небезпеку для себе транспортний засіб ОСОБА_1 , становила не менше 150 м, а тому у нього була технічна можливість уникнути зіткнення.
Окрім того, на зазначеній ділянці дороги, перед пішохідним переходом завжди містяться знаки обмеження швидкості, які потерпілим були проігноровані, які також не відображені в матеріалах справи.
Зазначає, що складений працівниками поліції протокол від 13.10.2020 року не містить відповідних обов`язкових даних про свідків ДТП, хоча потерпілий посилається на них у своїх поясненнях.
Також протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не встановлено їх і під час судового розгляду.
Вказує на те, що пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 різняться між собою, однак жодними належними та допустимими доказами його вина не підтверджується.
Відсутність відповідних доказів у цій справі свідчить про не виконання судом вимог ст.278 КУпАП, а тому обставини у справі з`ясовані з порушенням ст.ст. 252, 279, 280 КУпАП, а у постанові зроблені передчасні висновки щодо достатності вичерпності зібраних доказів для розгляду цієї справи.
Зазначає, що він має на утриманні 8 малолітніх дітей, а тому з урахуванням пільг, встановлених законодавством України для багатодітних сімей, його можливо звільнити від сплати судового збору.
Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність. 
В суді апеляційної інстанції захисник Собко С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
Так, обставини вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, яку ОСОБА_1 підписав без зауважень, відповідно до якої водій ОСОБА_1 , мав виконати вимоги дорожнього знаку “2.2”, перебуваючи на другорядній дорозі та не дотримався вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася ДТП, та автомобілі, що зіткнулися, отримали пошкодження, які відображенні на фото-таблиці. 
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення пункту 16.11 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
А тому водій  ОСОБА_1 , на виїзді з смт. Карнаухівка на а/д Н-08, керуючи автомобілем Хюндай, державний номер НОМЕР_1 , мав надати перевагу у русі авто Деу державний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням водія ОСОБА_2 .
Твердження апеляційної скарги щодо відсутності всіх відомостей для доведення вини ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки схема місця ДТП має зображення знаку “2.2”, а твердження про те, що автомобіль потерпілого рухався у лівій смузі не впливає на встановлені обставини, оскільки за положеннями п. 16.11 ПДР України перевага має надаватись усім транспортним засобам з усіх напрямків, що рухаються по головній дорозі.
Доводи в апеляційній скарзі, що потерпілий ОСОБА_2 не мав права керувати транспортним засобом, та те що ним були порушені п. 12.1, 12.2, 12.3 ПДР України, що є суттєвими порушеннями і перебувають у причинному зв`язку з ДТП, суд не бере до уваги, так як протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 , а тому з”ясування інших питань виходить за межі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначені пояснення потерпілого в апеляційній скарзі не підтверджуються матеріалами провадження, оскільки звукозапис не проводився і у постанові суду зазначені інші пояснення, а тому не приймаються до уваги.
Доводи щодо наявності недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені відомості відповідно до ст. 124, 256 КУпАП щодо суті правопорушення, а тому доводи в цій частині є необґрунтованими.
Схема місця дорожньо-транспортної пригоди підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, містить необхідні відомості, що підтверджують вину ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги, що схема ДТП складена з суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, не заслуговують на увагу.
Доводи апеляційної скарги щодо закінчення маневру водієм ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються позначеним місцем зіткнення на схемі ДТП.
Твердження ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не приймаються до уваги, оскільки такі вимоги не відповідають ст. 5 Закону України “Про судовий збір”. 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року – залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду О.Є. Джерелейко