П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1470/20	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2020р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2020р. ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення за №UA508040/2020/000021/2 від 19.02.2020р. про коригування митної вартості товарів. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів продавець здійснив поставку на адресу покупця відповідного товару. Під час декларування цих товарів, позивач заявив митну вартість, яку визначив самостійно за основним методом. На підтвердження митної вартості позивачем надано пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, 19.02.2020р. митницею прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, на підставі якого позивач додатково надмірно сплатив мито у сумі 6425,47грн. та ПДВ у сумі 26 986,97грн.. 
Позивач вважає вказане рішення митного органу протиправним та незаконним, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2020р. адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Чорноморської митниці Держмитслужби №UA508040/2020/000021/2 від 19.02.2020р..
Стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,8грн. за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби. 
Не погоджуючись із даним судовим рішенням Чорноморською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки позивачем надано усі необхідні документи для розмитнення товарів, а митницею не надано їм належної оцінки та визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 21.09.2019р. між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та підприємством – нерезидентом LANGFANG YIDA GARDENING PLASTIC PRODUCTS  CO, LTD (продавець) укладений контракт №21092019 (надалі - Контракт) на поставку товарів на митну територію України на умовах FOB    - порт Тяньцзинь (Китай) у відповідності до “Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів” в редакції 2000 року – Інкотермс – 2000.
Пунктом 3.2. Контракту встановлено, розрахунки на кожну поставлену партію товарів здійснюються у безготівковій формі на протязі 30 банківських днів з моменту підписання сторонами інвойсу по кожній окремій партії товару, шляхом перерахування передоплати у розмірі 30% вартості партії товару на рахунок продавця. Решту вартості покупець сплачує після відвантаження товару.
На виконання умов Контракту, ФОП ОСОБА_1 імпортував на митну територію України товар, а саме:
- поліетиленові шланги гнучкі (крапельна стрічка) з вбудованими крапле випусками (жорсткими емітерами), не армовані, не сполучені з іншими матеріалами, не обладнані фітингами, у рулонах на картонній бабіні, обмотаній поліетиленовою плівкою, розміром: 0,16*200мм*2500м*1,1 л/год.– 680рул., 0,18мм*300мм*2500м*1,1 л/год. – 200шт., за договірною вартістю 29568,80дол.США (725118,64 грн. по курсу 24,52310000 грн. за 1 дол.США без урахування вартості перевезення поза митною територією України в сумі 79885грн., а разом 805003,64грн.).
Окрім того, позивачем заявлено окремою складовою вартості імпортованих товарів витрати на транспортування вищезазначених товарів поза митною територією України з порту Тяньцзинь (Китай) до митного кордону України в контейнері 1*40Н MRKU4736170  згідно коносамента XNGLEG2001004 в сумі 79 885грн., що підтверджується  заявкою  №00031163 від 13.02.2020р. до договору на транспортно-експедиційне обслуговування за №0604/Т-2019 довідкою експедитора ТОВ “Форвард Транс” від 13.02.2020 року, рахунком на оплату №147 від 13.02.2020р., платіжним дорученням про оплату вартості транспортно-експедиторських послуг від 17.02.2020р. №23.
19.02.2020р. позивачем для митного оформлення товару подано митну декларацію за №UA508040/2020/001501, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 29568,8доларів США, за ціною договору (контракту) (основний метод визначення митної вартості).
Разом із вказаною митною декларацією позивач для оформлення товару надано: зовнішньоекономічний контракт за №21092019 від 21.09.2019р. із нерезидентом LANGFANG YIDA GARDENING PLASTIC PRODUCTS  CO, LTD, інвойс від 21.09.2019р. №YDR190921, комерційну пропозицію від 15.09.2019р., пакувальний лист до інвойсу від 21.09.2019р. №YDR190921, платіжні доручення в іноземній валюті від 16.10.2019р. №191016/COR/41576 на суму 8870,8дол.США та від 9.01.2020р., №200109/COR/81395 на суму 20 698дол.США з повної оплати товарів згідно контракту від 21.09.2019 року №21092019 та інвойсу від 21.09.2019р. №YDR190921, довідку про вартість перевезення, рахунок на оплату вартості перевезення, платіжне доручення про оплату вартості перевезення.
За результатами оцінки ризику щодо МД №UA508040/2020/001501 від 19.02.2020р. спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю правильності визначення митної вартості товарів.
У зв`язку із зазначеним, відповідно до ст.53 Митного кодексу України, митним органом запропоновано декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: 1) копію митної декларації країни відправлення; 2) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезення товару; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи); 4) транспортні документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митний орган направив електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, 19.02.2020р. митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA508040/2020/000021/2.
Внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, позивач повинен був надмірно сплатити 26 986,97грн. ПДВ та 6 425,47грн. ввізного мита.
          Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваного рішення митного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, які виникли з приводу визначення митної вартості товарів регулюються МК України.
За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Положеннями ч.3 ст.53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Аналізуючи вищенаведені норми, судова колегія зазначає, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом із тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таке правозастосування узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 6 жовтня 2020р. у справі за №825/472/17, від 27 лютого 2019р. у справі за №814/1647/16, від 26 березня 2019р. у справі за №814/921/17.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що позивачем подано митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни контракту. Зазначені документи не містять розбіжностей щодо вартості та вказують, що їх дані піддаються обчисленню. Водночас, митний орган не довів наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованої ФОП ОСОБА_1 продукції та протиправність оскаржуваного рішення.
Що стосується посилань апелянта на ненадання позивачем страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування, на підтвердження заявленої митної вартості товару, то судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються в силу приписів п.8 ч.2 ст.53 МК України.
Посилання митного органу на відсутність у комерційній (бізнес) пропозиції інформації щодо терміну дії цін, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.
Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, зазначена у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).
Проте, судова колегія вважає такі посилання митниці безпідставними, оскільки митним органом не наведено обставин та не надано доказів, яким чином документи, які були надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Окрім того, у відповідності до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58-63 цього кодексу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 4.09.2018р. у справі за №814/2659/16, від 24.01.2019р. у справі за №804/3893/17.
Що стосується не надання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, то судова колегія зазначає, що вказані документи витребувані митним органом безпідставно та необґрунтовано, оскільки не передбачені ст.53 МК України та не впливають на митну вартість товару.
Враховуючи вказане, судова колегія вважає, що надані позивачем під час розмитнення товару документи підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність таких розбіжностей.
Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що митний орган приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2020р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                          О.В.Яковлєв