ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/405/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/5089/15-ц Категорія: на ухвалу 	Прилуцький В.О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 березня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М.,
Бондаренка С.І., Фетісової Т.Л.
за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про заміну сторони виконавчого провадження, боржник: ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Зазначило, що 28 січня 2016 року на підставі рішення у справі № 703/5089/15-ц Смілянський міськрайонний суд Черкаської області видав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 89п/08/2008-840 від 20.03.2008 року в сумі 23 192,69 доларів США, що еквівалентно станом на 12.08.2015 року 495 663,73 грн. та судового збору - 7 434,96 грн.
На підставі вищевказаних виконавчих листів 10 березня 2016 року Смілянським відділом державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50453632, яке знаходиться на примусовому виконанні і є не виконаним.
30 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_І_7 про відступлення прав вимоги відповідно до результатів відкритих торгів (аукціонів), оформлених протоколом електронного № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 за яким Банк відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором № 89п/08/2008-840 від 20.03.2008; договором іпотеки № 89п/08/2008-840/і від 20.03.2008 року, що укладався між ОСОБА_1 і банком.
07 серпня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» уклали договір № 070820-2Ч про відступлення права вимоги, за яким новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» перейшло право вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 за вказаними кредитним договором та договором іпотеки.
Посилаючись на те, що від первісного кредитора (ПАТ КБ «Надра») по даній справі перейшли всі права і обов`язки до правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», тому заявник просив суд замінити сторону її правонаступником у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів виданих Смілянським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 703/5089/15-ц відносно боржника - ОСОБА_1 , тобто зі стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо».
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду черкаської області від 29 грудня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» задоволено.
Замінено сторону її правонаступником у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів виданих Смілянським міськрайонним судом Черкаської області у справі 3 703/5089/15-ц відносно боржника ОСОБА_1 , зі стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» .
Ухвала суду мотивована тим, що заява про зміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою і заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження, що ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» набуло право вимоги до відповідача по справі. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну, необґрунтовану, постановлену з грубим порушенням норм процесуального права, а по справі постановити нове рішення, яким у заяві ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не розглянув клопотання про зупинення провадження і не прийняв відповідного рішення по вказаному клопотанню.
Також зазначає, що заявник не надав належних доказів щодо права на отримання відступлення вимоги від банку, який мав банківську ліцензію на право здійснення валютних операцій ( кредит із зобов`язаннями в іноземній валюті), а товариство такої спеціалізації не має, про що свідчать матеріали справи.
Заявником не надано доказів того, що він є фінансовою компанією, яка має спеціальні дозволи від НБУ у відповідності до Постанови НБУ № 297 від 09.08.2020 року або від Національної комісії, що здійснює регулювання ринків фінансових послуг.
Матеріали даного провадження не містять свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, наданий договір про відступлення права вимоги не свідчить про право товариства на певні види діяльності у фінансовій сфері, а тим більше у доларах США.
Крім того, кредитним договором не передбачено відступлення права вимоги від банку до третіх осіб за кредитними зобов`язаннями, тому будь-які відступлення права вимоги за такими кредитними зобов`язаннями порушують умови кредитного договору, а укладені договори з третіми особами є нікчемними та визнання їх недійсними судом не вимагається. 
Вказує, що заява не відповідає вимогам щодо оформлення процесуального документа п. 5 ч. 1 ст. 95 ЦПК України який визначає, що заявник повинен був підтвердити наявність або відсутність у нього оригіналу доказу, який він подає або який знаходиться у іншої особи своїм підписом із зазначенням дати засвідчення копії документів. 
Також апелянт звертає увагу на те, що заявник не надав доказів щодо фактичної оплати за відступлене банком право вимоги від первісного кредитора, до нового кредитора.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2008 року 89п/08/2008-840 від 20.03.2008 року в сумі 23 192,69 доларів США, що еквівалентно станом на 12.08.2015 року 495 663,73 грн.
На виконання цього рішення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видані виконавчі листи.
10 березня 2016 року Смілянським міським відділом державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого листа № 50453632.
Виконавче провадження на даний час не завершене.
30 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_І_7 про відступлення прав вимог відповідно до результатів відкритих торгів (аукціонів), оформлених протоколом електронного № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 за яким Банк відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором № 89п/08/2008-840 від 20.03.2008; договором іпотеки № 89п/08/2008-840/і від 20.03.2008 року, що укладався між ОСОБА_1 і банком.
07 серпня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» уклали договір № 070820-2Ч про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», шляхом продажу, передав новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» право вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором № 89п/08/2008-840 від 20.03.2008 та договором іпотеки № 89п/08/2008-840/і від 20.03.2008 року.
Згідно Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-кредо» вбачається, що видом діяльності є надання інших фінансових послуг ( крім страхування та пенсійного забезпечення).
Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку зі заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі).
Виходячи зі змісту вказаних норм заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц. 
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11(провадження 61-4475св20)
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги, яке є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони стягувача  у виконавчому листі.
Не підлягають до задоволення доводи апеляційної скарги в частині подання в судове засідання клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої, яке не було вирішено, оскільки в матеріалах справи наявні докази подання до відділення поштового зв`язку відзиву та клопотання про зупинення провадження 28 грудня 2020 року, що підтверджується штампом на конверті, а отримано судом 30 грудня 2020 року, при тому, що судове засідання відбулося 29 грудня 2020 року, отже клопотання про зупинення провадження надійшло на адресу суду після розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що заявник не надав належних доказів щодо права на отримання відступлення вимоги від банку, який мав банківську ліцензію на право здійснення валютних операцій ( кредит із зобов`язаннями в іноземній валюті), а товариство такої спеціалізації не має.
Предметом даного спору заміна сторони виконавчого провадження, а не визнання договору відступлення права вимоги недійсними. Цей договір боржником не оспорювався.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді