Справа № 299/1652/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        08 лютого 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів:                                  
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В. 
суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.
з участю секретаря судового засідання: Міца О.-Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Киретів Віктор Васильович та ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області, ухвалене суддею Трагнюк В.Р., від 23 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
  
в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.08.2008 року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь для утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, однак, визначений судом розмір аліментів на даний час є замалими. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки сума отримуваних аліментів не забезпечує належного утримання дитини, не відповідає встановленим вимогам закону, позивачка просила суд збільшити розмір таких до суми 2 000 грн.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Змінено розмір стягуваних аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до суми в розмірі 1 500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить апеляційний суд змінити таке та збільшити розмір стягуваних аліментів до суми 2 000 грн. Посилається при цьому на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення суду неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, обставинам справи. Суд першої інстанції безпідставно вважав, що нею не підтверджено належними доказами обґрунтованість вимоги такого розміру аліментів. Судом не враховано у повній мірі того, що вона являється інвалідом першої групи по зору, та у зв`язку із цим ніде не працює і отримує лише соціальну пенсію. Тоді як їх донька уже досягла п`ятнадцятирічного віку та потребує належного утримання. Але збільшення розміру стягуваних аліментів лише до суми 1 500 грн. разом з її доходами не забезпечить доньці належне утримання, навчання та розвиток. ОСОБА_4 є здоровою людиною, а надані ним докази того, що ніде не працює не відповідають дійсності, так як він постійно працює в Угорській Республіці де має високооплачувану роботу. Суд має право збільшити розмір аліментів, визначених раніше рішенням суду за позовом отримувача таких аліментів у разі зміни матеріального стану.

ОСОБА_2 подав відзив на вказану апеляційну скаргу з якої вбачається, що вважає її такою, що не ґрунтується на нормах законодавства, є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню. Наявність у позивачки інвалідності не є зміною матеріального стану, погіршенням здоров`я, так як така обставина існувала на час розлучення та винесення рішення суду про стягнення аліментів. Платник аліментів сплачує у мінімальному розмірі аліменти в разі достатності заробітку (доходу). А він достатнього заробітку для сплати аліментів у розмірі 2 000 грн не має. ОСОБА_1 не навела жодних передбачених законодавством обставин, які б служили підставою для збільшення розміру аліментів. А зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Постійного доходу не має, а заробітки мають мінливий характер. Матеріальний стан погіршився через збільшення фінансового навантаження по утриманню членів сім`ї та у зв`язку з частими хворобами дітей.

Апеляційну скаргу на рішення суду подав також ОСОБА_2 в якій просить скасувати таке та відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини по справі, застосував норми права, які не підлягали застосуванню у даних правовідносинах, а висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи. Згідний по мірі можливості сплачувати аліменти у мінімальному розмірі встановленому діючим законодавством. Необхідним є звернення уваги суду на те, що в попередні роки ОСОБА_1 відмовлялась від сплачуваних аліментів, повертаючи такі. Зростання розміру прожиткового мінімуму є підставою для стягнення мінімального розміру аліментів у процесі виконання рішення суду виконавчою службою згідно вимог ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» або у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України при отриманні судового наказу. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.03.2020 року в справі № 682/3112/18 зробила висновок про те, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, і враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. У порушення процесуальних норм, суд не надав належної оцінки наведеним по справі доводам. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційних скарг, колегія суддів, вважає що такі не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Судом установлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого у них народилася донька – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

На підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.08.2008 з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. 

Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Крім того, як слідує з наданого позивачкою посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 21.12.2010, ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу як інвалід першої групи по зору в розмірі 775,40 грн. (а.с. 7). Тобто з наведеного слідує, що у позивачки важке матеріальне становище яке не забезпечує їй з дитиною достатнього життєвого рівня, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Збільшуючи розмір стягнутих з відповідача аліментів, суд першої інстанції, враховуючи вимоги статей 182, 192 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а також те, що відповідач є молодою, здоровою і працездатною людиною, врахувавши те, що у відповідача на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, та виходячи із засад якнайкращого забезпечення інтересів дитини, правильно дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання доньки в розмірі по 1 500,00 грн., щомісячно. 

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідач працює на високооплачуваній роботі за кордоном, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання їх доньки по 2 000 грн. щомісяця, не заслуговують на увагу, оскільки останньою не надано належних доказів про вищезазначене. 

Також і доводи ОСОБА_2 про те, що він неспроможній сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, так як у нього на утриманні перебуває дружина та діти від другого шлюбу, за наведених вище обставин не заслуговують на увагу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Рацин Ю.Ю. пояснив колегії суддів, що його довіритель не має можливості сплачувати аліменти у сумі 2 000 грн., але в той же час якби і не проти сплачувати збільшену судом суму аліментів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без зміни, а апеляційні скарги позивачки та відповідача без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, і доводи апеляційних скарг висновків місцевого суду не спростовують.

Виходячи з викладеного та керуючись приписами статей 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Киретів Віктор Васильович та ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2020 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 11 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: