П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7385/19	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.
                         при секретарі:               Шатан В.О.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:
          У червні 2020р. ТОВ "ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ" звернулося в суд із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 26.11.2019р. за №000629514 та за №000630514.
          В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у період з 11.10.2019р. по 1.11.2019р. посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ" з питань податкового, валютного, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, іншого законодавства за період з 1.04.2017р. по 30.06.2019р. відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.
За результатами перевірки, 8.11.2019р. складено Акт перевірки за №56/15-32-05-13/37858904, у висновках якого встановлено низку порушень податкового законодавства. 
На підставі встановлених порушень, 26.11.2019р. ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення за №000629514 та за №000630514.
Позивач не погоджується із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх незаконними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони прийняті без врахування всіх обставин у справі.
          Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 26.11.2019р. за №000629514 та №000630514.
Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ "ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ" судовий збір в сумі 7 589,11грн. та суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000грн..
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення контролюючий орган не надав належну оцінку представленим первинним документам податкового та бухгалтерського обліку, та помилково вважав, що платником податку допущенні порушення податкового законодавства. При цьому, тільки під час розгляду справи у суді товариством були надані повний пакет первинних бухгалтерських документів та докази про дійсність проведення ним господарських операцій з контрагентами, а тому суд вважав наявними підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування усіх обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку із чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що у період з 11.10.2019р. по 1.11.2019р. (в подальшому термін проведення перевірки продовжувався з 28.10.2019р. по 1.11.2019р. на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 28.10.2019р. за №1220 (т.3 а.с.84), на підставі направлень від 11.10.2019р. №779/05-14, № 785/05-14, №776/05-14, №781/05-14, №775/05-14, №780/05-14, №774/05-14, №777/05-14 (т.3 а.с.21-29), виданих ГУ ДПС в Одеській області, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України, та на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 12.09.2019р. за №69, зі змінами, внесеними наказом ГУ ДПС в Одеській області від 11.10.2019р. за №775, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ», код ЄДРПОУ 37858904, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.04.2017р. по 30.06.2019р., валютного за період з 1.04.2017р. по 30.06.2019р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1.04.2017р. по 30.06.2019р., іншого законодавства за період з 1.04.2017р. по 30.06.2019р. відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.
За результатами вказаної перевірки, 8.11.2019р. складено акт за №56/15-32-05-13/37858904 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ» (т.1 а.с.28-60), у висновках якого встановлено порушення вимог:
- п.44.1, 44.2, 44.3 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПК України, п.6, 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №318 від 31.12.2000р., із змінами і доповненнями) в результаті чого податок на прибуток занижено на 404 345грн. в т.ч.: 3 квартали 2018р. заниження в сумі 161 754грн.; 2018р. заниження в сумі 334 151грн. в т.ч. 4 квартал 2018р. заниження в сумі 172 397грн.; півріччя 2019р. заниження в сумі 70 194грн.;
- п.44.6 ст.44 ст.121 ПК України за №2755-VI від 2.12.2010р.;
- пп.176.2 ст.176, п.119.2 ст.119 ПК України за №2755-VI від 2.12.2010р. та Наказу ДПА України за №1020 від 24.12.2010р. "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податків і сум утриманого з них податку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №4 від 13.01.2015р.  (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015р. за №111/2655, податкова звітність про суми доходів нарахованого (сплаченого) на користь платників податків та суми утриманого з них податку за четвертий квартал 2017р. та перший квартал 2018р. надавалася з помилками до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси, а саме: не відображені виплачені доходи у вигляді поворотної фінансової допомоги за ознакою доходу « 153».
На підставі встановлених порушень, 26.11.2019р. ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
- за №000629514, яким позивачу донараховано податок на прибуток на суму 404  345грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 101  086грн.;
- за №000630514, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510грн..
Підставами прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало те, що під час проведення податковим органом перевірки, товариством не було надано податковому органу усіх первинних документів, які б підтверджували дійсність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. При цьому, відповідні первинні документи були надані лише до суду першої інстанції при розгляді даної справи.   
Перевіряючи правомірність дій та рішень податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного. 
У відповідності до ч.2  ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Спірні правовідносини щодо формування витрат та податкового кредиту з ПДВ визначені Податковим Кодексом України, ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку,  Затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999р. за №246.
Приписами п.2 ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. (із змінами та доповненнями з змінами та доповненнями) визначено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.
Положеннями ст.9 ЗУ  «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Необхідність підтвердження господарських операцій. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2. ст.1, п.2.1 ст.2 Положення №88, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Згідно з п.2.4 Положення №88, первинні документи (на паперових і машинолічильних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Пунктом  44.1  ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У відповідності до пп.14.1.36  п.14.1  ст.14 ПК України   господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пп.134.1.1    п.134.1    ст.134 ПК України  об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі    статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі    статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152    цього Кодексу.
За правилами п.135.1    ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у    статті 136 цього Кодексу.
У відповідності до п.138.1  ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з п.138.4, 138.6 - 138.9, пп.138.10.2 - 138.10.4 п.138.10, п.138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з п.138.5, пп.138.10.5, 138.10.6 п.138.10, п.138.11, 138.12 цієї статті, п.140.1 ст.140 та ст.141 цього   Кодексу; крім витрат, визначених у п.138.3 цієї статті та у   ст.139 цього Кодексу.
Положеннями пп.138.1.1 п.138.1  ст.138 ПК України  закріплено, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших    статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.
Відповідно до п.п.138.2, 138.4, 138.6 ст.138 ПК України  витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених    розділом II цього Кодексу.
Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.
Собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.
Таким чином, вищевказані норми податкового законодавства чітко визначають порядок формування платником податку витрат та вказують які первинні документи такі витрати підтверджують. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що:
1) 11.11.2015р. між ТОВ «ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ» та ПП «АМІК УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 30603572) був укладений договір купівлі-продажу товарів (в редакції, згідно Наказу №267-П від 29.11.2018р.) з використанням паливних карток (а.с.62-73 Т.2). За вказаним договором товариством сформовано в бухгалтерському обліку витрати на загальну суму 389  965грн..
Згідно запису в даних бухгалтерського обліку, а саме журнали-ордери, відомості бухгалтерському рахунку 37 «Розрахунки з іншими дебіторами», господарські   операції ПП «АМІК Україна» у розмірі 389 965грн. відображені із зазначенням   актів   прийому-передачі.
Проте, як встановлено під час перевірки та підтверджено під час апеляційного розгляду, що такі записи в даних бухгалтерського обліку по господарським операціям ПП «АМІК УКРАЇНА» фактично не підтверджено первинними документами, а саме актами прийому-передачі, які зазначені у регістрах бухгалтерського обліку.
Отже, з урахуванням вказаного, судова колегія вважає, що під час проведення податковим органом перевірки позивачем фактично не підтверджено факт передачі пального покупцю при використанні карток в асортименті та вартості кожної партії відпущеного пального, оскільки підтвердженням придбаного асортименту та вартості кожної партії (за договором) є акт прийому-передачі пального.
2) 30.08.2016р. між ТОВ «ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ» та ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» був укладений договір про виконання комплексу підрядних робіт за №30/08/16 (а.с.105-111 Т.1). За вказаним договором позивачем сформовано в бухгалтерському обліку витрати на суму 1  856 396грн..
Згідно запису в даних бухгалтерського обліку, а саме: журналів-ордерів, відомості бухгалтерському рахунку 37 «Розрахунки з іншими дебіторами», господарські операції ТОВ "БЄЛ-ТРАНС", у розмірі 1  856 396грн. відображені із зазначенням актів прийому-передачі.
Проте, як встановлено під час перевірки та підтверджено під час апеляційного розгляду, що такі записи в даних бухгалтерського обліку по господарським операціям ТОВ "БЄЛ-ТРАНС" фактично не підтверджено первинними документами, а саме актами виконаних робіт, які зазначені у регістрах бухгалтерського обліку.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що під час проведення перевірки, контролюючим органом неодноразово головному бухгалтеру позивача вручались запити щодо надання документів/копій документів, які б підтверджували взаємовідносини з вищезазначеними контрагентами. Однак, товариством так і не були надані усі витребувані документи, а саме: акти прийому-передачі нафтопродуктів від ПП «АМІК УКРАЇНА», акти виконаних робіт від ТОВ «БЄЛ-ТРАНС», про що складено відповідні Акти про відсутність первинних документів контрагентів та про відмову посадових осіб позивача від надання письмових пояснень щодо встановлених перевіркою порушень (а.с.7-20 Т.3).  
У відповідності до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що при дослідженні усіх наданих документів, суд  першої інстанції не звернув уваги на те, що під час проведення перевірки товариством не були надані усі відповідні первинні документи, які б дійсно підтверджували факт реальності господарських операцій та факт отримання послуг та товарів від контрагентів. При цьому відповідні документи були надані лише при розгляді даної справи у суді першої інстанції, а не під час проведення податковим органом перевірки товариства. На вказані обставини посилався у своїх висновках і податковий орган. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення податковий орган виходив із встановлених під час перевірки обставин, та діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений діючим законодавством України.  
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представником ТОВ «ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ» не було надано відповідних пояснень та доказів щодо підстав не надання усіх первинних та бухгалтерських документів під час проведення перевірки товариства.
Також, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи наявні копії інших договорів та документів по господарським операціям з іншими контрагентами, які взагалі не стосуються спірних питань, не досліджувались під час проведення податковим органом перевірки та зазначені операції не були підставами для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції уваги на вказані обставини не звернув, належної оцінки не дав та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ», оскільки під час проведення перевірки позивачем не було надано усіх первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, які б підтверджували реальність господарських операцій позивача з переліченими контрагентами, а тому у податкового органу були наявні законні підстави для прийняття спірних рішень.
Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 322 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – задовольнити. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020р. - скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІЛЛ ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.          

                                        Повний текст судового рішення виготовлено 12 березня 2021р.

Головуючий:                                                                                           Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                                        А.В. Крусян

                                                                                                            О.В. Яковлєв