Постанова
Іменем України
 
12 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 683/2000/18
провадження № 61-2374св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Військова частина НОМЕР_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року у складі судді Янчук Т. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку.
 
Позовна заява мотивована тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 липня 2018 року № 212 його звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із закінченням строку контракту. На момент звільнення його вислуга років у Збройних Силах України склала 23 роки і 10 місяців. 
 
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26 липня 2018 року, яке оформлено протоколом № 14, позивача разом із членами сім`ї було знято з квартирного обліку з посиланням на те, що підстава його звільнення з військової служби у запас не дає йому права перебувати у квартирній черзі при військовій частині НОМЕР_1 .
 
Вважає, що зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку є незаконним, таким, що порушує його конституційні права, оскільки суперечить Конституції України, Житловому кодексу України (далі – ЖК України). Крім того, його вислуга на військовій службі становить більше 20 років, власного житла він не має, а тому має право на одержання житла для постійного проживання, в зв`язку з чим повинен перебувати на квартирному обліку.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його разом із членами його сім`ї на обліку військовослужбовців для отримання постійного житла до моменту його отримання.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від  18 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 26 липня 2018 року № 14, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду при військовій частині НОМЕР_1 з моменту його постановлення на квартирний облік.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Рішення суду мотивовано тим, що військовослужбовець у разі звільнення з військової служби має право залишатись на квартирному обліку при наявності вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з військової служби його та членів його сім`ї незаконно знято з черги, що призвело до порушення передбаченого Конституцією України права на одержання житла, позов про поновлення позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку підлягає задоволенню.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року залишено без задоволення.
Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку.
 
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що вказані військовою частиною НОМЕР_1 в клопотанні обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року не визнані апеляційним судом поважними, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 у цій справі необхідно відмовити на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду, військова частина НОМЕР_1 просить скасувати ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про неможливість відкриття апеляційного провадження у справі, не дослідивши належним чином доводи військової частини НОМЕР_1 про існування поважних причин, які перешкоджали їй своєчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року.
Так, ухвала Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року про залишення апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 без руху на адресу заявника не надходила. Військова частина НОМЕР_1 виконала вимоги про сплату судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 13 червня 2019 року № 335, а також надала оформлену належним чином апеляційну скаргу.
При цьому вимоги вказаної ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у силу наявності об`єктивних обставин військова частина НОМЕР_1 змогла усунути лише зі спливом строку, встановленого судом, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням причин, які вже були підставою для поновлення такого строку, подано помилково.
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року, витребувано із Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області цивільну справу № 683/2000/18.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу позивач до суду не подав.
 
Фактичні обставини справи встановлені судами
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до військової частини НОМЕР_1  про поновлення на квартирному обліку.
 
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року позов задоволено.
 
18 червня 2019 року на адресу Хмельницького апеляційного суду військовою частиною НОМЕР_1 було направлено апеляційну скаргу на рішення Старокостянтинівського районного суду від 18 лютого 2019 року.
 
Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку з підстав, визначених частиною другою статті 354 ЦПК України, та клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року військовій частині НОМЕР_1 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Старокостянтинівського районного суду від 18 лютого 2019 року, клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення, апеляційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору та подання довіреності на підтвердження повноважень представника підписувати апеляційну скаргу.
 
03 липня 2019 року військовою частиною НОМЕР_1 направлено на адресу Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу з додатками та копією довіреності на ім`я представника ОСОБА_2 .
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2019 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто апелянту відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки наявна в додатках копія довіреності та відомості з Єдиного реєстру адвокатів України не свідчать про те, що представник військової частини НОМЕР_1 є адвокатом.
 
08 серпня 2019 року військовою частиною НОМЕР_1 повторно направлено на адресу Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Старокостянтинівського районного суду від 18 лютого 2019 року, підписану командиром військової частини НОМЕР_1 , з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, в якому вказано, що несвоєчасне отримання копії судового рішення є поважною причиною для поновлення пропущеного строку.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16 серпня 2019 року причини пропуску військовою частиною НОМЕР_1 строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнані неповажними, оскільки вказані в клопотанні обставини вже були підставою для поновлення цього строку відповідно до ухвали Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року, апеляційну скаргу залишено безруху та надано строк для подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших причин поважності пропуску строку.
 
24 вересня 2019 року, на виконання вимог ухвали від 16 серпня 2019 року, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку з інших причин, зазначивши, що помилково вказав на наявність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які вже були досліджені судом. 
Водночас, вимоги ухвали Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року щодо усунення недоліків апеляційної скарги військова частина НОМЕР_1 змогла виконати лише після спливу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, підтвердженням чого, зокрема, є оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року залишено без задоволення.
Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
У справі, що розглядається, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вказані військовою частиною НОМЕР_1 в клопотанні обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року є неповажними.
 
Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.
 
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
 
Однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини першої статті 129 Конституції України).
Згідно з вимогами частин другої–четвертої статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (Рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 жовтня 1999 року, § 61).
 
Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції (Рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року, § 53).
 
Статтею 44 ЦПК України визначено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Відповідно до частин першої–третьої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду – протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
 
Частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у  порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
 
Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у  справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
Причини пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у клопотанні, стосувались несвоєчасного отримання відповідачем рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року та неможливості виконати вимоги ухвали Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року щодо усунення недоліків апеляційної скарги в установлений судом строк.
 
Зазначені у цьому клопотанні обставини вже були вказані представником військової частини НОМЕР_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, доданому до апеляційної скарги на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року, та досліджувались судом при вирішенні питання про відповідність апеляційної скарги вимогам статей 354, 356 ЦПК України під час подання її військовою частиною НОМЕР_1 вперше.
 
З копії супровідного листа Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2019 року про повернення матеріалів апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 від 12 червня 2019 року вбачається, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 був обізнаний про наявність ухвали Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2019 року ще 15 липня 2019 року, про що міститься відповідна резолюція (а. с. 53).
 
Повторно з апеляційною скаргою на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року військова частина НОМЕР_1 звернулась 08 серпня 2019 року.
 
При цьому інших поважних причин пропуску строку на апеляційне рішення суду першої інстанції після повернення заявнику апеляційної скарги відповідно до ухвали Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2019 року, військова частина НОМЕР_1 в заяві про поновлення цього строку не вказала.
 
Оскільки військова частина НОМЕР_1 не обґрунтувала існування об`єктивних та істотних обставин, що перешкоджали їй своєчасно подати повторну апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

                                                                                                                           І. А. Воробйова

                                                                                                                           Р. А. Лідовець