УХВАЛА

12 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/1432/17
адміністративне провадження № К/9901/35775/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі № 826/1432/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росшина» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
установив:
ТОВ «Росшина» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 1164140303 від 07.10.2016, № 1165140303 від 07.10.2016, № 1166140303 від 07.10.2016, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.11.2016 № Ю-1429140303 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 28.11.2016 № 1430140303.
Рішенням Окружного адміністративного суду від 09.02.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 14.11.2018 касаційну скаргу ТОВ «Росшина» задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
Під час нового розгляду справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 позов задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 07.10.2016 № 1164140303, № 1165140303, № 1166140303, рішення про застосування штрафних санкцій № 1430140303 від 28.11.2016.
У подальшому, до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ТОВ «Росшина», у якій позивач просить стягнути на його користь витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 у розмірі 141542,14 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 20.08.2020 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Росшина» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат зі сплати судового збору.
26.08.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ТОВ «Росшина» про ухвалення додаткового рішення, вмотивована правом останнього володіти своїм майном, яким є кошти, сплачені за подання касаційної скарги.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020 у задоволенні заяви ТОВ «Росшина» про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 апеляційну скаргу ТОВ «Росшина» задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020 скасовано, прийнято додаткову постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м.Києві на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 141  542,14 грн.
Не погодившись з додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, в задоволенні заяви ТОВ «Росшина» про ухвалення додаткового рішення - відмовити. 
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом..
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, касаційна скарга не містить посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний конкретний пункт частини 4 статті 328 КАС України.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі № 826/1432/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росшина» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               О.О. Шишов