ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4093/20  Номер провадження 22-ц/814/393/21	Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко  С.Г.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,  
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа Банк» 
на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2020 року, прийнятої під головуванням судді Нестеренко С.Г. в м. Кременчук
за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради про визнання протиправним рішення державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію,-
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про забезпечення їх позову до АТ«Альфа Банк», Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради про визнання протиправним рішення державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію належної їм квартири АДРЕСА_1 .
Просили забезпечити позов шляхом встановлення заборони державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру права власності речових прав щодо вказаної квартири.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2020 року заяву  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.
Встановлено заборону державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру права власності речових прав на нерухоме майно, щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 28 кв.м.
Задоволення заяви обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вид забезпечення позову в межах заявленого позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Ухвалу оскаржив АТ «Альфа Банк»,  в апеляційній скарзі, посилаючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу  та прийняти нове рішення, яким відмовити  у задоволенні заяви  ОСОБА_1  та ОСОБА_2  про забезпечення позову.
Вважає, що районний суд не звернув уваги на не співмірність заходів забезпечення позову, оскільки іпотечний договір є чинним та діє презумпція правомірності правочину.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачі вважають ухвалу районного суду вірною та просять залишити її без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04 червня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1602/0608/88-009, відповідно до якого останній отримав 20 000 доларів США зі сплатою 11,9% та строком повернення кредиту до 24 червня 2023 року. 
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого майнові поручителі передали банку в іпотеку належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло за договором відступлення прав вимоги до ПАТ «Альфа -Банк».
Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 квітня 2016р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 1602/0608/88-009 від 04 червня 2008р.у розмірі 301538 грн.57 коп. 
01.07.2016 року видано виконавчий лист, на підставі якого постановою Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 28.02.2017 року відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення суду.
Згідно довідки № 736 від 24 грудня 2019 року Банк задовольнив забезпеченою іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 203265004 державним реєстратором КП «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Онищенко Р.М. було внесено запис про право власності: 32127166, відповідно до якого право приватної власності на предмет іпотеки, а саме на спірну квартиру зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47491250 від 25 червня 2019 року.
У липні 2020 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду позов до АТ «Альфа-Банк» та Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради, в якому просили визнати незаконним рішення державного реєстратора Оніщенка Р.М. № 47491250 від 25.06.2019 р. щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та скасувати запис про державну реєстрацію права власності. 
Ухвалою Автозаводського районного суду Полтавської області від 08 липня 2020 року відкрито провадження у справі № 524/4093/20 за вказаним позовом. 
Разом з позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про забезпечення позову, в якій просили заборонити державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру права власності речових прав на нерухоме майно, щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 28 кв.м.
В обґрунтування зазначали, що під час реєстрації права власності на квартиру 25 червня 2019 року державним реєстратором не було враховано, що спірна квартира є єдиним житлом заявників, її площа не перевищує 140 кв.м., що підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Заявники не отримували вимогу про усунення порушень та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також, оцінка предмета іпотеки на момент набуття права власності за іпотекодержателем та визначення його ринкової вартості є значно нижчою, ніж на момент укладення іпотечного договору та ринкової вартості, а ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватись з власником майна. Крім того, однією з підстав набуття Банком у власність квартири є договір відступлення прав вимоги б/н від 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» до ПАТ «Альфа -Банк», однак такі підстави виникнення права власності не узгоджуються з обставинами, що встановлені у рішенні суду від 11 червня 2016 року, а тому рішення державним реєстратором було прийнято на підставі документів, які не підтверджують перехід речових вимог від ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» до ПАТ «Альфа-Банк».
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд свою ухвалу мотивував тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.
Відповідно до вимог чч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У п.2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.  
Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Отже, застосовані судом заходи  забезпечення позову  цілком узгоджуються  із змістом позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які просять визнати протиправним рішення державного реєстратора та скасувати запис про державну реєстрацію належної їм квартири АДРЕСА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не свідчать про порушення ним норм процесуального права.
Виходячи з вказаного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2020 року, яку слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа Банк» залишити без задоволення.
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2020 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.03.2021 р.

Головуючий-суддя                                                                           О. В. Прядкіна
Судді:                                                                                        С. Б. Бутенко
                                                                                    О. І. Обідіна