Ухвала

Іменем України
29 березня 2021 року
м. Київ
Справа № 643/15206/18
Провадження № 51-1539 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого             ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 лютого 2021  року,
встановив:
За вироком Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України,   ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням певних обов`язків, передбачених положеннями ст. 76 КК України.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у поновленні йому строку апеляційного оскарження вироку Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, через істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує, що апеляційний суд, розглядаючи питання про поновлення процесуального строку за його клопотанням, одночасно вирішив питання щодо відсутності у ОСОБА_5 права на апеляційне оскарження вказаного вироку, чим порушив її права на доступ до суду та на захист в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_6 . Крім того, вважає рішення суду апеляційної інстанції необґрунтованим, оскільки апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, фактично застосував у своєму рішенні одночасно дві різні підстави для повернення його апеляційної скарги.
Перевіривши доводи касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів касаційного суду вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з наведених у ній мотивів не вбачається, з огляду на наступне.
Так, статтею 393 КПК України визначено виключний перелік осіб, які можуть оскаржити вирок суду першої інстанції. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Частинами 1, 2 ст. 24 КПК України гарантовано право кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а також гарантовано право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Таким чином, якщо судове рішення стосується прав, свобод та інтересів «інших осіб», відсутніх у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому в положеннях ст. 393 КПК України, це не перешкоджає цим особам у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, відповідно з положеннями ч. 2 ст. 24 КПК України.
Однак, при вирішенні питання, про наявність підстав для оскарження рішення суду до суду вищого рівня певною особою, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є факт з`ясування, чи насправді це рішення стосується прав, свобод та інтересів цієї (конкретної) особи.
Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, не погоджуючись з вироком Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року, ухваленим щодо ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення йому строку апеляційного оскарження, оскільки ОСОБА_5 не брала участі у судовому розгляді вказаного кримінального провадження.
Харківський апеляційний суд, отримавши апеляційну скаргу адвоката  ОСОБА_4 з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, призначив дату розгляду клопотання. В судовому засіданні, яке відбулось 23 лютого 2021 року, вирішуючи питання про поновлення цього строку суд встановив, що апеляційна скарга адвоката  ОСОБА_4 подана в інтересах іншої особи - ОСОБА_5 , яка не має права подавати апеляційну скаргу на оскаржуване судове рішення, оскільки вирок суду не стосується її прав та інтересів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , а тому, прийшов до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 про поновлення йому строку апеляційного оскарження не підлягає задоволенню, вказавши в мотивувальній частині свого рішення підстави для повернення його апеляційної скарги.
Так, відповідно до ст. 398 КПК України отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження. 
За наявності перешкод для відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд повертає скаргу з підстав, зазначених в ч. 3 ст. 399 КПК України, зокрема, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу та вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження або залишає її без руху.
Отже, системний аналіз зазначених положень кримінального процесуального кодексу свідчить про те, що при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, суд перевіряє скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України та у випадку їх недотримання, керуючись положеннями ст. 399 КПК України, повертає її з підстав визначених ч. 3 цієї статті. При цьому, для встановлення підстав повернення скарги, суд вирішує питання зокрема, чи подана скарга особою, яка має право подавати апеляційну скаргу та питання поновлення процесуальних строків. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів касаційного суду вважає, що апеляційний суд, обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарженняадвокату  ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , оскільки скарга адвоката подана в інтересах іншої особи, яка не має права подавати апеляційну скаргу, а тому, мотивувавши своє рішення про повернення скарги правильно відмовив адвокату у задоволенні його клопотання.
Враховуючи наведе, ухвала Харківського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року постановлена згідно з нормами кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в ній наведені належні і достатні мотиви та підстави ухвалення такого рішення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Отже, касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданого до неї судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія суддів касаційного суду приходить до висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою адвоката необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                       ОСОБА_3