КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 759/13493/20	
Провадження № 33/824/368/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Дячук С.І.
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
19 січня 2021 року                                                                                   місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - 
 
за участю особи, щодо якої закрите провадження	 	  ОСОБА_2 ,	
потерпілої	 	ОСОБА_1 ,	
представника потерпілої	 	ОСОБА_4	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від     14 вересня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
 
Відповідно до протоколу, ОСОБА_2 28 липня 2020 року, близько 19 год. 00 хв. керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes» з номерним знаком   НОМЕР_1 в м. Києві по вул. С. Сосніних, 18/1, в порушення вимог п.п. 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав переваги в русі автомобілю «Hyundai» з номерним знаком НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів
 
Суд закрив провадження у справі, оскільки в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_2 порушив п. 2.3 б, та п. 10.1 ПДР України, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
 
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня      2020 року та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. 
В доводах апеляційної скарги потерпіла зазначає, що не погоджується із постановою суду першої інстанції, вважає що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було невірно відображено ширину двох смуг в напрямку якого рухались обидва автомобілі, вказавши ширину 7,6 м, в той час як дійсна ширина смуг відповідно до схеми місця ДТП є 9,6 м.
Потерпіла зазначає, що висновки суду про те, що водій автомобіля «Hyundai» здійснював випередження автомобіля «Mercedes» виїжджаючи при цьому через суцільну смугу на зустрічну смугу руху не відповідають дійсності та є помилковими.
Апелянт звертає увагу на те, що водій автомобіля «Hyundai» рухався прямо, напрямку руху не змінював, а удар по автомобілю «Hyundai» маневруючи наніс саме автомобіль «Mercedes».
Вважає, що саме дії водія ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скрги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
 
Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд виходив із того, що водій автомобіля «Hyundai», з яким відбулося зіткнення автомобіля «Mercedes» під керуванням ОСОБА_2 , не міг виконувати випередження в межах смуги дозволеного напрямку руху без виїзду через суцільну смугу на зустрічну смугу руху.
Такий висновок ґрунтується на поясненнях самого ОСОБА_2 , які, як зазначає суд, узгоджуються зі схемою місця ДТП та розташуванням транспортних засобів після зіткнення.
Апеляційний суд вважає, що такий висновок зроблений на неповному дослідженні всіх обставин справи.
Відповідно до пояснень в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Mercedes» та свідка ОСОБА_3 , водія автомобіля «Hyundai», безпосередньо перед зіткненням транспортних засобів один одного вони не бачили.
Крім того, водій ОСОБА_3 пояснив, що наближаючись до перехрестя де сталася ДТП, він бачив як водій автомобіля «Mercedes» виїжджав з вулиці В. Кучера на вулицю Сім`ї Сосніних.
Водій ОСОБА_2 пояснив, що виїхавши на вулицю Сім`ї Сосніних , переконавшись, що для нього відсутня будь-яка перешкода, почав перелаштовуватись відразу у ліву смугу для виконання повороту вліво, оскільки до перехрестя, де він збирався повернути наліво була невелика відстань. Поворот вліво він виконував у смузі руху, але ближче до її правого краю.
Відповідно до ст. 273 КУпАП судом апеляційної інстанції був призначений експерт автотехнік, який на підставі наявних в матеріалах справи доказів: протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, письмових пояснень водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , фотографій з місця ДТП, пошкоджень транспортних засобів, а також пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції та позиції, викладеної представником потерпілого, дійшов висновку про невідповідність дій ОСОБА_2 з технічної точки зору пунктам 10.1, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та 10.4 ПДР, яким передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. Порушення наведених пунктів правил за висновком експерта з технічної точки зору перебуває причинному зв`язку з ДТП, що виникла. Також експертом встановлено невідповідність дій водія «Hyundai»          ОСОБА_3 п. 12.3 ПДР. 
Апеляційний суд зазначає, що жодний доказ немає наперед встановленої сили і оцінюється в сукупності зі всіма доказами.
Як встановлено експертом, в момент зіткнення транспортні засоби перебували в русі. Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , поворот ліворуч він виконував у смузі руху ближче до її правого краю. З урахуванням ширини смуги руху, інші транспортні засоби можуть рухатися по цій же смузі прямолінійно за умови відсутності перешкод.
Висновок експерта узгоджується як зі схемою місця ДТП, на якій позначена ширина всіх смуг дороги на ділянці де сталася пригода, так і з поясненнями водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . 
Отже, не зайнявши перед виконанням повороту ліворуч, як то передбачено правилами, крайнє положення, ОСОБА_2 повинен був переконатися, що виконання такого маневру буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху. Однак він цими правилами знехтував, що і стало причиною ДТП.  
З огляду на викладене апеляційним судом встановлено, що 28 липня 2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes Benz Vito» з номерним знаком НОМЕР_1 у місті Києві по вулиці Сім`ї Сосніних був неуважним та при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «HyundaiElantra» з номерним знаком НОМЕР_2 - під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Ним порушені пункти 2.3 б та 10.1 ПДР України. Його дії суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд також зазначає наступне. 
Відповідно до висновку експерта в суді апеляційної інстанції ним зроблений висновок про невідповідність дій ОСОБА_2 також п. 10.4 ПДР України. Однак зважаючи та те, що складеним стосовно нього протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у порушенні пунктів 2.3 б та 10.1 ПДР України, суд не може вийти за межі висунутого обвинувачення та вказувати про порушення інших пунктів правил, які не наведені в протоколі.
Також суд в даному провадженні не може давати оцінку діям інших учасників дорожнього руху в дослідженій судом дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України, оскільки судом справа розглядається лише стосовно ОСОБА_2 в межах висунутого йому обвинувачення.
Враховуючи те, що за встановленими судом фактичними обставинами з моменту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення сплинули строки для накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П ОС Т АН О ВИ В :
 
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від          14 вересня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , закрите за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.
Прийняти нову постанову. ОСОБА_2 ,             ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                           Ю.Р.Трясун