УХВАЛА

05 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 400/1908/20
адміністративне провадження № К/9901/36534/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача          Бевзенка В. М.,
суддів:                     Рибачука А. І., Шарапи В. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 400/1908/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Миколаївській області), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача із не зарахування до страхового стажу позивача періоду служби у Радянській армії з 30.06.1985 по 10.12.1986.
- зобов`язати відповідача зарахувати позивачеві до страхового стажу періоду служби в Радянській армії 30.06.1985 по 10.12.1986.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Миколаївській області задоволено частково:
- скасовано рішення ГУПФУ в Миколаївській області від 16.03.2020р №257/03.20-р в частині незарахування до страхового стажу позивача, періоду служби у Рядянській армії з 30.06.1985 по 10.12.1986;
- зобов`язано ГУПФУ в Миколаївській області зарахувати позивачеві до страхового стажу періоду служби у Рядянській армії з 30.06.1985 по 10.12.1986.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року, скасовано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року та ухвалено нове, яким  позов задоволено частково:
- скасовано рішення ГУПФУ в Миколаївській області від 16.03.2020 №257/03.20-р;
- зобов`язано ГУПФУ в Миколаївській області повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду;
- визнано протиправними дії ГУПФУ в Миколаївській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду служби у Радянській армії з 30.06.1985 по 10.12.1986;
- зобов`язано ГУПФУ в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоду служби в Радянській армії з 30.06.1985 по 10.12.1986.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанції позивач оскаржив його у касаційному порядку.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов наступного висновку.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до статті 257 КАС України за правилами спрощеного провадження розглядаються справи незначної складності.
Предметом розгляду у цій справі є дії відповідача щодо не зарахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином, спір у цій справі виник щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, у яких суд дійшов висновку про їх незначну складність.
Цю справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.
Вирішуючи питання про відкриття провадження, Суд, зазначає таке.
Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.
Доводи касаційної скарги не містять жодних підстав і відповідних обґрунтувань щодо наявності обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої цієї статті у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Верховним Судом також досліджено і взято до уваги: предмет позову, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство та судову практику, що склалась у такій категорії справ, а також значення справи для сторін та суспільства. Наведене у своїй сукупності свідчить про незначну складність цієї справи.
Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки - відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Аналізуючи вищевикладені обставини, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 400/1908/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В. М. Бевзенко
Судді                                                                                                              А. І. Рибачук
                                                                                                              В. М. Шарапа