ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

24 лютого 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 743/2324/19
Головуючий у першій інстанції – Жовток Є. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/126/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.
секретар: Поклад Д.В.

сторони: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області у складі судді Жовтка Є.А. від 25 травня 2020 року, місце ухвалення рішення смт.Ріпки, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, розірвання договорів суборенди земельних ділянок,

                             В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з врахуванням збільшених позовних вимог (а.с.243-246, том1) просив: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по орендній платі за період з 01.01.2016 року по 31.12.2019 року в розмірі 650 036 грн. Також позивач у вимогах заявленого позову просив розірвати договори суборенди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з кадастровими номерами:
на території Клубівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області:
1. 7424483300:05:001:0015 площею 5,4620 га;
2. 7424483300:05:001:0020 площею 57,7975 га;
3. 7424483300:05:001:0017 площею 5,6545 га;
4. 7424483300:05:001:0014 площею 18,4320 га;
5. 7424483300:05:001:0018 площею 2,3990 га;
6. 7424483300:05:001:0016 площею 1,5565 га;
7. 7424483300:05:001:0021 площею 2,3950 га;
8. 7424483300:05:001:0012 площею 2,9900 га;
9. 7424483300:05:001:0013 площею 4,1220 га;
10. 7424483300:05:001:0011 площею 1,8800 га;
11. 7424483300:05:001:0022 площею 18,2250 га;
12. 7424483300:05:001:0019 площею 1,6830 га; 
на території Грабівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області:
13. 7424482400:05:001:0021 площею 46,0350 га;
14. 7424482400:05:001:0023 площею 46,7500 га;
15. 7424482400:05:001:0015 площею 9,1500 га;
16. 7424482400:05:001:0016 площею 14,100 га;
17. 7424482400:05:001:0017 площею 5,2570 га;
18. 7424482400:05:001:0020 площею 57,23 га;
19. 7424482400:04:001:0008 площею 61,56 га;
20. 7424482400:05:001:0025 площею 61,02 га;
21.7424482400:04:001:0011 площею  114,2200 га;
22. 7424482400:05:001:0026 площею 5,1200 га;
23. 7424482400:05:001:0027 площею 30,0399 га;
24. 7424482400:05:001:0018 площею 126,6680 га;
25. 7424482400:05:001:0019 площею 95,6000 га;
26. 7424482400:05:001:0024 площею 82,5000 га;
27. 7424482400:05:001:0022 площею 29,7500 га; 
на території Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області:
28. 7424483000:06:001:0020 площею 30,0200 га;
29. 7424483000:08:001:0165 площею 38,8000 га;
30. 7424483000:06:001:0015 площею 8,0500 га;
31. 7424483000:06:001:0021 площею 9,9800 га;
32. 7424483000:06:001:0018 площею 7,1600 га;
33. 7424483000:08:001:0166 площею 49,9000 га;
34. 7424483000:06:001:0014 площею 13,6400 га;
35. 7424483000:06:001:0019 площею 37,0600 га;
36. 7424483000:06:001:0016 площею 3,5700 га;
37. 7424483000:06:001:0017 площею 4,9500 га.
В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказував, що в грудні 2015 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договори суборенди вказаних вище 37 земельних ділянок, які перебувають у оренді у позивача і розташовані на території Клубівської, Грабівської, Задеріївської сільських рад Ріпкинського району Чернігівської області. Згідно договорів суборенди, ОСОБА_2 зобов`язався у грошовій формі вносити ОСОБА_1 плату в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки на рік, що сукупно становить 187 509 грн. за кожен рік суборенди. Позивач зазначав, що протягом 2016-2019 років відповідач не виконував свої зобов`язання перед позивачем, орендну плату систематично не сплачував, перерахувавши ОСОБА_1 на картковий рахунок 25.10.2019 року лише 50 000 грн., без зазначення періоду, за який було здійснено даний платіж. 16.12.2019 року відповідач перерахував грошові кошти у розмірі 50 000 грн., із призначенням платежу ’’Сплата орендної плати’’. Позивач стверджував, що ним перед укладенням вказаних договорів суборенди земельних ділянок отримана письмова згода у вигляді наказів Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, та виконані всі зобов`язання за кожним з договорів. При цьому, як вказує позивач, ОСОБА_2 виконав свої зобов`язання частково, та з належних до сплати позивачу 750 036 грн. орендної плати за вказаний період, сплатив 100 000 грн., то сума заборгованості по орендній платі, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача, станом на 17.12.2019 року, становить 650 036 грн. З посиланням на положення статей: 11, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 629, 792 ЦК України, статей: 8, 13, 15, 21, 24 Закону України ”Про оренду землі”, статей: 93, 141 Земельного кодексу України, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по орендній платі за період з 01.01.2016 року по 31.12.2019 року, в розмірі 650 036 грн., а також розірвати вказані вище договори суборенди земельних ділянок, укладені між ним і ОСОБА_2 . 

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.05.2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1   заборгованість  по  орендній  платі  за  землю  в  розмірі 478 152 грн. 25 коп. Розірвано договори суборенди земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладених між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крпеян Л.Р. 16,17,18,19,21 грудня 2015 року, на території Клубівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з кадастровими номерами: 7424483300:05:001:0015 площею 5,4620 га, зареєстрованому в реєстрі за №781; 7424483300:05:001:0020 площею 57,7975 га, зареєстрованому в реєстрі за №785; 7424483300:05:001:0017 площею 5,6545 га, зареєстрованому в реєстрі за №760; 7424483300:05:001:0014 площею 18,4320 га, зареєстрованому в реєстрі за №759; 7424483300:05:001:0018 площею 2,3990 га, зареєстрованому в реєстрі за №783; 7424483300:05:001:0016 площею 1,5565 га, зареєстрованому в реєстрі за №782; 7424483300:05:001:0021 площею 2,3950 га, зареєстрованому в реєстрі за №786; 7424483300:05:001:0012 площею 2,9900 га, зареєстрованому в реєстрі за №757; 7424483300:05:001:0013 площею 4,1220 га, зареєстрованому в реєстрі за № 758; 7424483300:05:001:0011 площею 1,8800 га, зареєстрованому в реєстрі за №756; 7424483300:05:001:0022 площею 18,2250 га, зареєстрованому в реєстрі за №787; 7424483300:05:001:0019 площею 1,6830 га; зареєстрованому в реєстрі за №784; на території Грабівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з кадастровими номерами: 7424482400:05:001:0021 площею 46,0350 га, зареєстрованому в реєстрі за №808; 7424482400:05:001:0023 площею 46,7500 га, зареєстрованому в реєстрі за №767; 7424482400:05:001:0015 площею 9,1500 га, зареєстрованому в реєстрі за №804;7424482400:05:001:0016 площею 14,1000 га, зареєстрованому в реєстрі за №805; 7424482400:05:001:0017 площею 5,2570 га, зареєстрованому в реєстрі за №806; 7424482400:05:001:0020 площею 57,2300 га, зареєстрованому в реєстрі за №766; 7424482400:04:001:0008 площею 61,5600 га, зареєстрованому в реєстрі за №795; 7424482400:05:001:0025 площею 61,0200 га, зареєстрованому в реєстрі за №769; 7424482400:04:001:0011 площею 114,2200 га, зареєстрованому в реєстрі за №803; 7424482400:05:001:0026 площею 5,1200 га, зареєстрованому в реєстрі за №770; 7424482400:05:001:0027 площею 30,0399 га, зареєстрованому в реєстрі за №771; 7424482400:05:001:0018 площею 126,6680 га, зареєстрованому в реєстрі за №807; 7424482400:05:001:0019 площею 95,6000 га, зареєстрованому в реєстрі за №765; 7424482400:05:001:0024 площею 82,5000 га, зареєстрованому в реєстрі за №768; 7424482400:05:001:0022 площею 29,7500 га; зареєстрованому в реєстрі за №809; на території Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з кадастровими номерами: 7424483000:06:001:0020 площею 30,0200 га, зареєстрованому в реєстрі за №802; 7424483000:08:001:0165 площею 38,8000 га, зареєстрованому в реєстрі за №810; 7424483000:06:001:0015 площею 8,0500 га, зареєстрованому в реєстрі за №797; 7424483000:06:001:0021 площею 9,9800 га, зареєстрованому в реєстрі за № 788; 7424483000:06:001:0018 площею 7,1600 га, зареєстрованому в реєстрі за №800; 7424483000:08:001:0166 площею 49,9000 га, зареєстрованому в реєстрі за №811; 7424483000:06:001:0014 площею 13,6400 га, зареєстрованому в реєстрі за №796; 7424483000:06:001:0019 площею 37,0600 га, зареєстрованому в реєстрі за №801; 7424483000:06:001:0016 площею 3,5700 га, зареєстрованому в реєстрі за №798; 7424483000:06:001:0017 площею 4,9500 га, зареєстрованому в реєстрі за №799. В іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 5 622 грн. 33 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що  зазначають, що рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.05.2020 року є таким, що ухвалено судом з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки судом при ухваленні оскаржуваного рішення від 25.05.2020 року не було перевірено виконання вимог статті 8 Закону України ’’Про оренду землі’’, та не встановлено обставини щодо реєстрації права суборенди земельних ділянок, як підстави для встановлення факту вчинення договорів суборенди земельних ділянок у відповідності до статті 210 ЦК України, та виникнення прав у ОСОБА_1 для нарахування орендної плати. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції неправильно застосував норми статті 651 ЦК України та п.”д” ч.1 статті 141 Земельного Кодексу України. При цьому, відповідач зазначає про невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договорами оренди, і таке невиконання зобов`язань могло призвести до втрати права оренди та до втрати права суборенди ОСОБА_2 . Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції при розгляді даного спору по суті не врахував тих обставин, що обов`язок сплати орендної плати за договорами оренди у ОСОБА_1 виникав у період достигання посіяних суборендарем культур, що беззаперечно призвело б до неможливості збирання врожаю та завдання збитків суборендарю. Доводи апеляційної скарги вказують, що матеріали справи містять в собі виписки з банківського рахунку ТОВ ’’Сож-Агро АГ’’ та банківські квитанції, які свідчать про використання коштів товариства ОСОБА_1 , який на той час обіймав посаду директора у даному товаристві, з метою погашення зобов`язань за договорами оренди 2012 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_1 підтвердив, що суми коштів, які він зняв у 2017 році у касі Приватбанку з поточного рахунку товариства, з метою повернення ОСОБА_2 поворотної фінансової допомоги, необхідно вважати, як сплату суборенди та можливість використання даних коштів на власні потреби - погашення ОСОБА_1 заборгованості по оренді землі перед сільрадами. Доводи апеляційної скарги стверджують, що аналогічно ОСОБА_1 використав у власних інтересах кошти товариства у 2018 році, проте, суд першої інстанції не прийняв вказані обставини до уваги. Доводи апеляційної скарги вказують, що несплата ОСОБА_1 орендної плати за договорами оренди 2012 року, які передували виникненню спірних відносин за договорами суборенди 2015 року, є підставою для втрати суборендарем права на оренду земельних ділянок. Доводи апеляційної скарги зазначають, що по справі знайшов підтвердження факт належного виконання суборендарем ОСОБА_2 умов договорів суборенди в частині сплати орендних плат перед ОСОБА_1 , але здійснених на користь власника земельних ділянок за основними договорами оренди. Доводи апеляційної скарги стверджують, що стосовно орендних плат за 2019 рік, то до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ч.3 статті 528 ЦК України, а саме, інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втрати права на майно боржника. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 ЦК України. Доводи апеляційної скарги вказують, що сплативши орендну плату за основними договорами оренди у 2019 році, ОСОБА_2 усунув небезпеку втратити право на суборенду земельних ділянок. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не прийняв до уваги положення п.288.6 статті 288 Податкового кодексу України відносно того, що плата за суборенду земельних ділянок не може перевищувати орендної плати, і таким чином, розмір орендної плати за договорами суборенди у 2017 році, який становить 187 509 грн., перевищує розмір орендної плати за основними договорами оренди, який складає 145 000 грн. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував при вирішенні даного спору по суті положення п.”д” ч.1 статті 141 Земельного Кодексу України та статті 651 ЦК України, оскільки по справі не встановлено підстав для задоволення вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції безпідставно не застосував строк позовної давності, згідно заяви відповідача, до позовних вимог в цілому, оскільки з 06.04.2016 року у позивача виникло право на розірвання договорів суборенди. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції застосував позовну давність лише щодо орендних плат, не врахувавши при цьому, що до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.   

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.05.2020 року. 

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ковальчук А.С. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги. 
В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.05.2020 року. 
В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явився. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 29.11.2012 року між ОСОБА_1 та Ріпкинською районною адміністрацією Чернігівської області було укладено договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності, які були зареєстровані відділом Держкомзему у Ріпкинському районі 29.11.2012 року в Державному реєстрі земель та державними реєстраторами Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції 24.07.2015 року, 23.10.2015 року, 04.11.2015 року, 05.11.2015 року, 06.11.2015 року, 12.11.2015 року, 13.11.2015 року, 17.11.2015 року, 18.11.2015 року, 20.11.2015 року, 25.11.2015 року.
З Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, вбачається, що за ОСОБА_1 зі строком дії - 10 років зареєстровано право оренди земельних ділянок, а саме, на території Клубівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області земельних ділянок з кадастровими номерами: 7424483300:05:001:0015 площею 5,4620 га; 7424483300:05:001:0020 площею 57,7975 га; 7424483300:05:001:0017 площею 5,6545 га; 7424483300:05:001:0014 площею 18,4320 га; 7424483300:05:001:0018 площею 2,3990 га; 7424483300:05:001:0016 площею 1,5565 га; 7424483300:05:001:0021 площею 2,3950 га; 7424483300:05:001:0012 площею 2,9900 га; 7424483300:05:001:0013 площею 4,1220 га; 7424483300:05:001:0011 площею 1,8800 га; 7424483300:05:001:0022 площею 18,2250 га; 7424483300:05:001:0019 площею 1,6830 га; на території Грабівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області земельних ділянок з кадастровими номерами: 7424482400:05:001:0021 площею 46,0350 га; 7424482400:05:001:0023 площею 46,7500 га; 7424482400:05:001:0015 площею 9,1500 га; 7424482400:05:001:0016 площею 14,1000 га; 7424482400:05:001:0017 площею 5,2570 га; 7424482400:05:001:0020 площею 57,2300 га; 7424482400:04:001:0008 площею 61,5600 га; 7424482400:05:001:0025 площею 61,0200 га; 7424482400:04:001:0011 площею 114,2200 га; 7424482400:05:001:0026 площею 5,1200 га; 7424482400:05:001:0027 площею 30,0399 га; 7424482400:05:001:0018 площею 126,6680 га; 7424482400:05:001:0019 площею 95,6000 га; 7424482400:05:001:0024 площею 82,5000 га; 7424482400:05:001:0022 площею 29,7500 га; на території Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області земельних ділянок з кадастровими номерами: 7424483000:06:001:0020 площею 30,0200 га; 7424483000:08:001:0165 площею 38,8000 га; 7424483000:06:001:0015 площею 8,0500 га; 7424483000:06:001:0021 площею 9,9800 га; 7424483000:06:001:0018 площею 7,1600 га; 7424483000:08:001:0166 площею 49,9000 га; 7424483000:06:001:0014 площею 13,6400 га; 7424483000:06:001:0019 площею 37,0600 га; 7424483000:06:001:0016 площею 3,5700 га; 7424483000:06:001:0017 площею 4,9500 га.
Власником зазначених вище земельних ділянок, згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, є Держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Цільове призначення об`єктів нерухомого майна: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Як вбачається з матеріалів справи, 16, 17, 18, 19, 21 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі попереднього дозволу (Накази Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про надання згоди про передачу земельних ділянок в суборенду від 27.11.2015 року та від 03.12.2015 року), було укладено нотаріально посвідчені договори суборенди вказаних вище орендованих ОСОБА_1 земельних ділянок, на строк до 29.11.2022 року. А саме, земельних ділянок на території Клубівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області з кадастровими номерами: 7424483300:05:001:0015 площею 5,4620 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 476 грн. 28 коп.; 7424483300:05:001:0020 площею 57,7975 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 8 399 грн. 76 коп.; 7424483300:05:001:0017 площею 5,6545 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 493 грн. 06 коп.; 7424483300:05:001:0014 площею 18,4320 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 2 678 грн. 74 коп.; 7424483300:05:001:0018 площею 2,3990 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 348 грн. 65 коп.; 7424483300:05:001:0016 площею 1,5565 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 169 грн. 66 коп.; 7424483300:05:001:0021 площею 2,3950 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 348 грн. 07 коп.; 7424483300:05:001:0012 площею 2,9900 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 369 грн. 36 коп.; 7424483300:05:001:0013 площею 4,1220 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 509 грн. 20 коп.; 7424483300:05:001:0011 площею 1,8800 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 163 грн. 93 коп.; 7424483300:05:001:0022 площею 18,2250 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 1 175 грн. 96 коп.; 7424483300:05:001:0019 площею 1,6830 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 6 114 грн. 80 коп.; 
земельних ділянок на території Грабівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області з кадастровими номерами: 7424482400:05:001:0021 площею 46,0350 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 7 395 грн. 59 коп.; 7424482400:05:001:0023 площею 46,7500 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 6 923 грн. 20 коп.; 7424482400:05:001:0015 площею 9,1500 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 2 051 грн. 19 коп.; 7424482400:05:001:0016 площею 14,1000 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 2 206 грн. 73 коп.; 7424482400:05:001:0017 площею 5,2570 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 422 грн. 27 коп.; 7424482400:05:001:0020 площею 57,2300 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 12 844 грн. 82 коп.; 7424482400:04:001:0008 площею 61,5600 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 8 030 грн. 61 коп.; 7424482400:05:001:0025 площею 61,0200 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 8 868 грн. 09 коп.; 7424482400:04:001:0011 площею 114,2200 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 17 033 грн. 77 коп.; 7424482400:05:001:0026 площею 5,1200 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 744 грн. 09 коп.; 7424482400:05:001:0027 площею 30,0399 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 5 551 грн. 63 коп.; 7424482400:05:001:0018 площею 126,6680 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 17 736 грн. 71 коп.; 7424482400:05:001:0019 площею 95,6000 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 19 735 грн. 45 коп.; 7424482400:05:001:0024 площею 82,5000 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 11 948 грн. 73 коп.; 7424482400:05:001:0022 площею 29,7500 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 4 095 грн. 50 коп.; 
земельних ділянок на території Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області з кадастровими номерами: 7424483000:06:001:0020 площею 30,0200 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 5 773 грн. 11 коп.; 7424483000:08:001:0165 площею 38,8000 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 10 798 грн. 47 коп.; 7424483000:06:001:0015 площею 8,0500 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 1 833 грн. 06 коп.; 7424483000:06:001:0021 площею 9,9800 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 1 600 грн. 92 коп.; 7424483000:06:001:0018 площею 7,1600 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 1 630 грн. 40 коп.; 7424483000:08:001:0166 площею 49,9000 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 12 713 грн. 79 коп.; 7424483000:06:001:0014 площею 13,6400 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 2 768 грн. 86 коп.; 7424483000:06:001:0019 площею 37,0600 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 7 634 грн. 56 коп.; 7424483000:06:001:0016 площею 3,5700 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 812 грн. 92 коп.; 7424483000:06:001:0017 площею 4,9500 га, станом на момент укладення цієї угоди сума орендної плати, що вноситься суборендарем за використання земельної ділянки, складає 1 127 грн. 16 коп.

Пунктами 5, 6, 12 кожного із вищезазначених договорів суборенди земельної ділянки визначено, що за суборенду земельної ділянки суборендар сплачує орендарю орендну плату у грошовій формі, незалежно від результатів своєї діяльності. Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 4% від її нормативної грошової оцінки на рік. Орендна плата вноситься суборендарем щомісячно, не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним, з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а в разі визначення податковим законодавством інших строків (періодів) внесення плати за землю, відповідно до вимог Податкового кодексу України.     
Згідно п.22 кожного із вищезазначених договорів суборенди земельної ділянки, орендар має право вимагати від суборендаря своєчасного внесення орендної плати. 
Відповідно до п.30 кожного із вищезазначених договорів суборенди земельної ділянки, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.
Пунктом 33 кожного із вищезазначених договорів суборенди земельної ділянки визначено, що договір набуває чинності після його підписання сторонами, з моменту його нотаріального посвідчення та діє протягом строку суборенди. Строк суборенди земельної ділянки починає обчислюватись з дня підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта суборенди. 
Актами приймання-передачі земельних ділянок в суборенду, підписаними орендарем та суборендарем, підтверджується, що 37 вищевказаних земельних ділянок було передано позивачем, як орендарем, відповідачу, як суборендарю, в суборенду, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.    
З матеріалів справи вбачається (а.с.17, том 1), що листом від 03.12.2019 року ОСОБА_1 повідомляв ОСОБА_2 щодо порушення відповідачем істотних умов укладених договорів суборенди земельних ділянок, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті орендної плати, та пропонував відповідачу сплатити суму заборгованість в строк до 14.12.2019 року.
Виписками ПАТ ”КРЕДОБАНК” №211168210 від 29.01.2020 року та №216883115 від 29.01.2020 року підтверджується здійснення ОСОБА_2 грошових переказів у розмірі по 50 000 грн. кожний переказ, на рахунок ОСОБА_1 , в якості сплати орендної плати (а.с.209,210, том 1).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року, суд першої інстанції, з врахуванням приписів статей: 256, 257, 261, 267, 526, 610, 629, 651 ЦК України, п.”д” ч.1 статті 141 Земельного Кодексу України, правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі  Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №183/262/17 від 06.03.2019 року та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №616/871/15-ц від 04.09.2019 року, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . А саме, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеними між сторонами даного спору договорами суборенди, з врахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності щодо платежів, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості по орендній платі за землю у розмірі 478 152 грн. 25 коп. Судом першої інстанції також задоволено вимоги заявленого позову в частині розірвання договорів суборенди земельних ділянок, та розірвано 37 договорів суборенди земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладених між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крпеян Л.Р. 16,17,18,19,21 грудня 2015 року. 

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року, оскільки вказані доводи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.   

Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції при розгляді даного спору по суті порушено норми процесуального права, оскільки судом при ухваленні оскаржуваного рішення від 25.05.2020 року не було перевірено виконання вимог статті 8 Закону України ’’Про оренду землі’’, та не встановлено обставини щодо реєстрації права суборенди земельних ділянок, як підстави для встановлення факту вчинення договорів суборенди земельних ділянок у відповідності до статті 210 ЦК України, та виникнення прав у ОСОБА_1 для нарахування орендної плати. 

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року, виходячи із наступного. Як зазначено у рішенні суду першої інстанції від 25.05.2020 року, в судовому засіданні сторони не оспорювали, що позивач передав відповідачу земельні ділянки, і визнали той факт, що після посвідчення договорів суборенди приватним нотаріусом Крпеян Л.Р., останнім було здійснено реєстрацію всіх угод, шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.              
Відповідно до приписів ч.1 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За даних обставин, приймаючи до уваги також положення ч.2 статті 82 ЦПК України, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року. Також необхідно зазначити, що відповідно до ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду належних та достатніх доказів, у розумінні статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження вказаних доводів апеляційної скарги.   

Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції неправильно застосував норми статті 651 ЦК України та п.”д” ч.1 статті 141 Земельного Кодексу України. При цьому, відповідач зазначає про невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договорами оренди, і таке невиконання зобов`язань могло призвести до втрати права оренди та до втрати права суборенди ОСОБА_2 . Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції при розгляді даного спору по суті не врахував тих обставин, що обов`язок сплати орендної плати за договорами оренди у ОСОБА_1 виникав у період достигання посіяних суборендарем культур, що беззаперечно призвело б до неможливості збирання врожаю та завдання збитків суборендарю. Доводи апеляційної скарги вказують, що матеріали справи містять в собі виписки з банківського рахунку ТОВ ’’Сож-Агро АГ’’ та банківські квитанції, які свідчать про використання коштів товариства ОСОБА_1 , який на той час обіймав посаду директора у даному товаристві, з метою погашення зобов`язань за договорами оренди 2012 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_1 підтвердив, що суми коштів, які він зняв у 2017 році у касі Приватбанку з поточного рахунку товариства, з метою повернення ОСОБА_2 поворотної фінансової допомоги, необхідно вважати, як сплату суборенди та можливість використання даних коштів на власні потреби - погашення ОСОБА_1 заборгованості по оренді землі перед сільрадами. Доводи апеляційної скарги стверджують, що аналогічно ОСОБА_1 використав у власних інтересах кошти товариства у 2018 році, проте, суд першої інстанції не прийняв вказані обставини до уваги. Доводи апеляційної скарги вказують, що несплата ОСОБА_1 орендної плати за договорами оренди 2012 року, які передували виникненню спірних відносин за договорами суборенди 2015 року, є підставою для втрати суборендарем права на оренду земельних ділянок. Доводи апеляційної скарги зазначають, що по справі знайшов підтвердження факт належного виконання суборендарем ОСОБА_2 умов договорів суборенди в частині сплати орендних плат перед ОСОБА_1 , але здійснених на користь власника земельних ділянок за основними договорами оренди. Доводи апеляційної скарги стверджують, що стосовно орендних плат за 2019 рік, то до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ч.3 статті 528 ЦК України, а саме, інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втрати права на майно боржника. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 ЦК України. Доводи апеляційної скарги вказують, що сплативши орендну плату за основними договорами оренди у 2019 році, ОСОБА_2 усунув небезпеку втратити право на суборенду земельних ділянок. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не прийняв до уваги положення п.288.6 статті 288 Податкового кодексу України відносно того, що плата за суборенду земельних ділянок не може перевищувати орендної плати, і таким чином, розмір орендної плати за договорами суборенди у 2017 році, який становить 187 509 грн., перевищує розмір орендної плати за основними договорами оренди, який складає 145 000 грн. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував при вирішенні даного спору по суті положення п.”д” ч.1 статті 141 Земельного Кодексу України та статті 651 ЦК України, оскільки по справі не встановлено підстав для задоволення вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції безпідставно не застосував строк позовної давності, згідно заяви відповідача, до позовних вимог в цілому, оскільки з 06.04.2016 року у позивача виникло право на розірвання договорів суборенди. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції застосував позовну давність лише щодо орендних плат, не врахувавши при цьому, що до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.   

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року, виходячи із наступного. 

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року, представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції не оспорювала, що ОСОБА_2 в період з 05.01.2016 року по 25.10.2019 року у готівковій чи у безготівковій формі не здійснював перерахувань грошових коштів ОСОБА_1 , з цільовим призначенням - за суборенду земельних ділянок. При цьому, розміри орендної плати за кожним із договорів суборенди, а також визначений позивачем сукупний річний розмір орендної плати за всіма договорами суборенди, в судовому засіданні суду першої інстанції стороною відповідача не оспорювались. 
В ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції встановлено, що з 05.01.2016 року і до 25.10.2019 року відповідач взагалі не здійснював щомісячної оплати орендної плати за кожним із вищезазначених договорів суборенди. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності систематичності невиконання відповідачем зобов`язання по сплаті орендної плати за укладеними з позивачем 37 договорами суборенди земельних ділянок.  
Відповідно до пояснень представника відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_2 не перераховував відповідні грошові кошти Клубівській сільській раді Ріпкинського району у зв`язку з тим, що переважна більшість орендованих земельних ділянок, які розташовані в межах вказаної громади, мають значне заліснення, що перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням, і у зв`язку з даними обставинами суборендар має наміри відмовитись від їх обробітку, та розірвати укладені з позивачем договори суборенди.
В ході розгляду даної справи судом першої інстанції позивач не заперечував тих  обставин,  що  в  період  2017-2018  років, ним за рахунок коштів ТОВ ’’Сож-Агро АГ’’ від свого імені та за своїми особистими зобов`язаннями, проводилась сплата орендної плати сільським радам. При цьому, частина вказаних коштів в подальшому була перерахована ОСОБА_2 , як повернення від ТОВ ’’Сож-Агро АГ’’ поворотної фінансової допомоги.
При цьому, судом першої інстанції відхилено доводи представника відповідача відносно того, що вказані грошові кошти підлягають зарахуванню, як плата ОСОБА_2 за суборенду земельних ділянок, оскільки, оскільки, як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 25.05.2020 року, дана форма взаєморозрахунків не передбачена укладеними між сторонами спору договорами суборенди та чинним законодавством. Судом першої інстанції було прийнято до уваги, що матеріали справи не містять в собі жодних доказів відносно тих обставин, що відповідач ОСОБА_2 являється кінцевим власником (учасником, засновником) ТОВ ’’Сож-Агро АГ’’. Належними доказами даних обставин можуть бути установчі документи підприємства та витяги з державних реєстрів, проте, стороною відповідача суду першої інстанції вказані документи надані не були, і про неможливість надання даних доказів відповідач та його представник не зазначали. 
Судом першої інстанції прийнято до уваги ті обставини, що зі змісту листів, які відповідач надсилав 15.10.2019 року на адресу Задеріївської та Грабівської сільських рад Ріпкинського району, і за змістом відповідей на вказані листи (а.с.213-216,том 1), вбачається, що ОСОБА_2 звертався до органів місцевого самоврядування з питань виплати орендної плати за ОСОБА_1 , як фізична особа, а не як представник (власник, учасник) ТОВ ’’Сож-Агро АГ’’.
        
З врахуванням фактичних обставин справи, приписів статей 526, 537, 610 ЦК України, суд першої інстанції вважав необґрунтованими твердження представника відповідача щодо неможливості внесення плати за укладеними між сторонами даного спору договорами суборенди з причини відсутності до 2019 року рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 . При цьому суд першої інстанції зазначив, що згідно ч.1 статті 537 ЦК України, боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року відносно того, що в ході судового розгляду даної справи знайшли своє підтвердження обставини щодо факту систематичної несплати відповідачем орендної плати за укладеними із позивачем договорами суборенди земельних ділянок, що є підставою для розірвання даних договорів суборенди земельних ділянок, та часткового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі за землю.   

Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції застосував позовну давність лише щодо орендних плат, не врахувавши при цьому, що до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.   
На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної  скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року, виходячи із наступного.            
З врахуванням положень статей: 253, 257, 261, 267 ЦК України, та заяви відповідача про застосування спливу позовної давності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог заявленого позову щодо стягнення заборгованості по орендній платі за землю.       
Згідно п.12 кожного з укладених між сторонами даного спору договорів суборенди земельних ділянок, орендна плата вноситься суборендарем щомісячно, не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним, з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а в разі визначення податковим законодавством інших строків (періодів) внесення плати за землю, відповідно до вимог Податкового кодексу України.     
Таким чином, право вимоги у позивача виникло з 06.01.2016 року.
Приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду з даним позовом 17.12.2019 року, а також заяву відповідача про застосування спливу позовної давності, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за землю за період з січня по грудень 2016 року, у розмірі 171 883 грн. 25 коп., необхідно відмовити на підставі ч.4 статті 267 ЦК України. Виходячи з того, що річна орендна плата за всіма договорами суборенди була визначена сторонами у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки на рік, суд першої інстанції дійшов висновку, що загальний розмір зобов`язань по орендній платі, які виникли у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 року по грудень 2019 року включно, становить 750 036 грн. Враховуючи документально підтверджену сплату відповідачем на рахунок позивача у жовтні 2019 року та у грудні 2019 року орендної плати в загальному розмірі 100 000 грн., суд дійшов висновку, що сума заборгованості відповідача по орендній платі за землю становить 650 036 грн. З врахуванням заяви сторони відповідача про застосування позовної давності щодо платежів, які відповідач зобов`язаний був сплачувати щомісяця по 15 625 грн. 75 коп. за всіма договорами в період з січня 2016 року по грудень 2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що загальний розмір невиконаного ОСОБА_2 зобов`язання за 11 повних місяців становить 171 883 грн. 25 коп. За даних обставин, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні від 25.05.2020 року, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 478 152 грн. 75 коп. (650 036 грн. - 171 883 грн. 25 коп.) в рахунок погашення заборгованості по орендній платі за землю.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не прийняв до уваги положення п.288.6 статті 288 Податкового кодексу України відносно того, що плата за суборенду земельних ділянок не може перевищувати орендної плати, і таким чином, розмір орендної плати за договорами суборенди у 2017 році, який становить 187 509 грн., перевищує розмір  орендної  плати  за  основними  договорами  оренди,  який  складає 145 000 грн.
На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року, виходячи із наступного.  
Згідно п.6 кожного із укладених між сторонами даного спору договорів суборенди земельної ділянки, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 4% від її нормативної грошової оцінки на рік. 
Відповідно до п.3 ч.1 статті 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Згідно ч.1 статті 627 ЦК України, яка регламентує свободу договору, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З врахуванням приписів вказаних норм права, свобода договору, як одна із основних засад цивільного законодавства і виразник диспозитивної спрямованості втілених у ньому норм, походить від вільного волевиявлення суб`єктів, що є принциповим для цивільного обороту. Зважаючи, що під час укладання договорів суборенди земельних ділянок сторони узгодили розмір та порядок оплати орендної плати, і вказані положення договорів суборенди земельних ділянок відповідачем у судовому порядку не оспорювались, зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року. 

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.05.2020 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,  
                               
                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 01.03.2021 року.

Головуючий:                                           Судді: