ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 805/3115/17-а
адміністративне провадження № К/9901/33416/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації,
на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року (суддя Тарасенко І.М.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року (головуючий суддя Геращенко І.В., судді: Арабей Т.Г., Міронова Г.М.)
у справі №805/3115/17-а 
за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації,
до приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш», 
третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, 
про анулювання дозволів на експлуатацію РЕЗ каналового ультракороткохвильового радіотелефонного зв`язку сухопутної рухомої служби

ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.          Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (далі - позивач, Національна комісія) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (далі - відповідач, підприємство, товариство), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві про анулювання дозволів на експлуатацію РЕЗ каналового ультракороткохвильового радіотелефонного зв`язку сухопутної рухомої служби від 30 серпня 2016 року №№ БС150-14-0211705 - БС150-14-0211710 та дозволів на експлуатацію абонентських РЕЗ від 08 грудня 2016 року №№ АР-14-0217642 - АР-14-0217655.  
2.          Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.   
3.          Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено, що:
3.1.          відповідач здійснює користування радіочастотним ресурсом на підставі дозволів на експлуатацію РЕЗ каналового ультракороткохвильового радіотелефонного зв`язку сухопутної рухомої служби від 30 серпня 2016 року №№ БС150-14-0211705 - БС 150-14-0211710 та дозволів на експлуатацію абонентських РЕЗ від 08 грудня 2016 року №№ АР-14-0217642 - АР-14-0217655, які працюють під управлінням цих базових станцій з використанням тих же номіналів радіочастот.  
3.2.          До Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, надійшов лист Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві  від 22 червня 2017 року № 8176/9/26-15-12-05-16, яким повідомлено про несплату Публічним акціонерним товариством «Азовзагальмаш» рентної плати за користування радіочастотним  ресурсом України.      
3.3.          Відповідно до договору  від 01 липня 2015 року № 13504334/ПР-09654, договору доручення від 13 жовтня 2017 року № ПР-10423 та платіжного доручення від 20 жовтня 2017 року № 3388, Товариство станом на 26 жовтня 2017 року до державного бюджету України перерахувало грошові кошти в сумі 5064,78 грн. для погашення заборгованості з рентної плати за користування радіочастотним  ресурсом України. 
4.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, прийшли до висновку про те, що станом на час розгляду справи судами відповідач не мав заборгованості зі сплати рентної плати за користування радіочастотним  ресурсом України. Крім того, суди зазначили про відсутність у спірних правовідносинах правових підстав для анулювання вказаних дозволів у судовому порядку за позовом Національної комісії.    
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5.          Позивач подав касаційну скаргу на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
5.1.          Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм статей 45, 58 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» від 1 червня 2000 року № 1770-III (далі - Закон України №1770-III) у їх взаємозв`язку з нормами статті 254 Податкового кодексу України.  
5.2.          Також позивач вказує на неправильну оцінку судами попередніх інстанцій доказів у справі щодо сплати заборгованості з рентної плати за користування радіочастотним  ресурсом України.     
6.          Відповідач надав відзив на касаційну скаргу. У її задоволенні просить відмовити. Аргументи відповідача зводяться до того, що суди попередніх інстанцій правильно застосували норми Закону України №1770-ІІІ у їх взаємозв`язку з нормами Податкового кодексу України. Також зауважує, що переоцінка доказів судом касаційної інстанції виходить за межі його повноважень, визначених статтею 341 КАС України.     
7.          Третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, відзиву на касаційну скаргу не подала.   
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
8.          При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у редакції до 08.02.2020, у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.  
9.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
10.          Правову основу користування радіочастотним ресурсом України визначає Закон України №1770-ІІІ, який визначає повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов`язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України.  
11.          За статтею 45 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) анулювання дозволу на експлуатацію здійснюється Українським державним центром радіочастот (далі - УДЦР) самостійно або за рішенням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. 
Підставами для прийняття національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, рішення про анулювання дозволу на експлуатацію є:
1) анулювання ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України;
2) анулювання ліцензії на мовлення або відповідного подання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо багатоканальних телесистем, які передбачають використання радіочастотного ресурсу України;
3) акт про невиконання користувачем радіочастотного ресурсу України законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, або приписів та розпоряджень уповноважених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, посадових осіб; 
4) акт про повторну відмову користувача радіочастотного ресурсу в допуску представників національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, для проведення перевірки, а також про вчинення інших перешкод, які не дозволяють здійснювати перевірку в повному обсязі; 
5) акт про те, що користувач з власної вини не розпочав експлуатацію радіоелектронного засобу у визначені дозволом терміни;
6) невикористання радіоелектронного засобу більше одного року;
7) виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих користувачем радіочастотного ресурсу України для отримання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою.
3. УДЦР приймає рішення про анулювання дозволу на експлуатацію на підставі:  
1) заяви користувача радіочастотного ресурсу України про анулювання дозволу;
2) скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання - користувача радіочастотного ресурсу України;
3) нотаріально засвідченої копії свідоцтва про смерть фізичної особи - користувача радіочастотного ресурсу України.
4. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, або УДЦР має прийняти рішення про анулювання дозволу на експлуатацію протягом 20 робочих днів від дати прийняття рішення про анулювання ліцензії, складення акта про порушення, надходження заяви, копії свідоцтва про смерть, довідки про скасування державної реєстрації, встановлення інших підстав для анулювання дозволу, передбачених цим Законом. Рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, передається до УДЦР та вручається або надсилається рекомендованим листом користувачу радіочастотного ресурсу України із зазначенням підстав анулювання дозволу не пізніше трьох робочих днів від дати прийняття рішення. 
6. У разі виникнення підстав для анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, звертається до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення за погодженням рішення про анулювання відповідного дозволу. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення повинна прийняти відповідне рішення протягом місяця. У разі відмови в погодженні або недотримання зазначеного терміну дозвіл може бути анульований за рішенням суду. 
7. Дозвіл на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення може бути анульовано за поданням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення. 
8. Рішення про анулювання дозволу на експлуатацію може бути оскаржено в судовому порядку.
9. Рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, або УДЦР про анулювання дозволу на експлуатацію набирає чинності через десять днів від дня його прийняття. Якщо користувач радіочастотного ресурсу України протягом цього часу оскаржує дане рішення в судовому порядку, дія цього рішення призупиняється до завершення судового розгляду. УДЦР здійснює анулювання дозволу на експлуатацію за рішенням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, протягом п`яти робочих днів з дня надходження рішення.  
12.          Отже, даною нормою права визначені уповноважені органи на самостійне анулювання виданих дозволів і виключні підстави, за яких вказані органи є уповноваженими на таке анулювання. При цьому за жодною з передбачених законом підстав анулювання дозволу у звичайному порядку не передбачено необхідності звернення з відповідним позовом до суду.   
13.          Відповідно до статті 57 Закону №1770-ІІІ користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Збір за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.  
14.          Згідно підпункту 318.1.1 пункту 318.1 статті 318 Податкового кодексу України загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, які користуються радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України, є платниками збору.  
15.          Пунктом 254.3 статті 254 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування рентною платою за користування радіочастотним ресурсом України визначена ширина смуги радіочастот, що визначається як частина смуги радіочастот загального користування у відповідному регіоні та зазначена в ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України або в дозволі на експлуатацію РЕЗ та ВП.  
16.          За вимогами пункту 5 частини 2 статті 6 Закону № 1770-III користувачі радіочастотного ресурсу України зобов`язані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.  
17.          Частиною 3 статті 58 цього Закону встановлено, що в разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.    
18.           Синтаксичний аналіз положень частини 3 статті 58 Закону №1770-ІІІ вказує на те, що словосполучення «в судовому порядку» відноситься виключно до способу стягнення суми заборгованості, однак не стосується анулювання дозволів на експлуатацію.  
19.          Аналогічні висновки щодо застосування норм статей 45, 58 Закону України №1770-ІІІ у їх взаємозв`язку з нормами Податкового кодексу України у подібних правовідносинах зроблені Верховним Судом у постанові від 11 грудня 2018 року (справа №809/340/14). Суди попередніх інстанцій у цій справі вирішили судовий спір з урахуванням вказаних висновків і судова колегія не вбачає підстав для відступу від вказаної правової позиції. 
20.          За таких обставин суд касаційної інстанції зазначає, що у цій справі   суди попередніх інстанцій всебічно перевірили обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують. Тому відповідно до статті 350 КАС України у редакції до 08.02.2020 суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.  
21.           Доводи касаційної скарги позивача щодо необхідності суду касаційної інстанції встановлювати інші ніж суди попередніх інстанцій обставини справи і перевіряти їх доказами є неприйнятними з огляду на вимоги статті 341 КАС України щодо меж перегляду судових рішень судом касаційної інстанції.    
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 345, 349, 350, 359 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, залишити без задоволення.  
Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року залишити без змін.   
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Головуючий суддя                                                                      В.М. Шарапа

Судді                                                                                          Л.В. Тацій

                                                                                          С.М. Чиркін