УХВАЛА

12 січня 2021 року 
м. Київ

Справа №  911/802/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "Спецтехноекспорт"
на ухвалу господарського суду Київської області від 02.07.2020 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020
за позовом дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "Спецтехноекспорт"
до приватного акціонерного товариства "Група "Омега"
про стягнення 1  625  702,37  грн.,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2020 (згідно з відмітками на конверті) дочірнє підприємство державної компанії "Укрспецекспорт" - державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "Спецтехноекспорт" (далі - ДГЗП  "Спецтехноекспорт", скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 02.07.2020, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 (дата складення повного тексту постанови - 03.12.2020) зі справи №  911/802/20; справу направити до господарського суду Київської області для продовження розгляду.

Касаційна скарга ДГЗП "Спецтехноекспорт" не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з частиною третьою статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Згідно з частиною першою статті 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особи, які можуть бути представниками, визначені частиною першою статті 58 ГПК України, а саме - представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до підпункту 11 пункту 161 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01  січня  2017  року; у судах апеляційної інстанції - з 01  січня  2018  року; у судах першої інстанції - з 01  січня  2019  року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01  січня  2020  року.

З касаційної скарги вбачається, що вона підписана представником позивача на підставі довіреності від 20.08.2020 Цибою  Р.А., який є юрисконсультом першої категорії відділу правової відповідності юридичного управління ДГЗП  "Спецтехноекспорт". При цьому за змістом цієї довіреності, вказана особа має право здійснювати саме представництво інтересів ДГЗП "Спецтехноекспорт", зокрема, у Верховному Суді за дорученням директора ДГЗП "Спецтехноекспорт" - Ларіна  Є.О., що не є підтвердженням його прав на участь у справі в порядку саме самопредставництва відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України. З тих же підстав не береться до уваги копія положення про юридичне управління ДГЗП  "Спецтехноекспорт", додане до касаційної скарги, оскільки не містить відомостей про права осіб, уповноважених позивачем, на участь у судах в порядку самопредставництва.

Крім того, у Єдиному реєстрі адвокатів України також відсутні відомості про те, що Циба  Р.А. має статус адвоката.

З огляду на викладене, касаційна скарга ДГЗП "Спецтехноекспорт" має недоліки щодо підтвердження повноважень Циби  Р.А. на представництво/самопредставництво інтересів скаржника у Верховному Суді.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Суд також звертає увагу ДГЗП  "Спецтехноекспорт" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги скаржнику.

З огляду на викладене та керуючись статтями 56, 58, 60, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.  Касаційну скаргу дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "Спецтехноекспорт" на ухвалу господарського суду Київської області від 02.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 зі справи №911/802/20 залишити без руху.

2.  Надати дочірньому підприємству державної компанії "Укрспецекспорт" - державному госпрозрахунковому зовнішньоторговельному підприємству "Спецтехноекспорт" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка, 6.

3.  Роз`яснити дочірньому підприємству державної компанії "Укрспецекспорт" - державному госпрозрахунковому зовнішньоторговельному підприємству "Спецтехноекспорт", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І. Бенедисюк