12.02.21
33/812/7/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді                Фаріонової О. М.

за участю секретаря                 Чистої В. В.
особи, яка притягується до                 
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 439 грн 40 коп.

Згідно постанови судді, 01 жовтня 2020 року о 12 год. 50 хв. у м. Миколаєві, на перехресті вул. Малко-Тернівської та вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів на маршруті №62 транспортним засобом "РУТА 25", державний номер НОМЕР_1 , в кількості більшій ніж передбачено технічними характеристиками автомобіля, а саме: в кількості 29 пасажирів при кількості сидячих місць згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 20, чим порушив вимоги п. п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів №641 від 22.07.2020 зі змінами, визначеними Постановою Кабінету Міністрів №760 від 26.08.2020, якою заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, йому ставиться у провину порушення вимог п. п. 2, 11 Постанови КМУ №641 від 27.07.2020 зі змінами, внесеними Постановою КМУ №760 від 26.08.2020. Звертає увагу, що нормативно-правового акта - Постанови КМУ, а саме: з такою датою прийняття та номером (27.07.2020 №641), не існує. 

Зауважує, що окрім протоколу та відеозапису, будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні, протокол складено у відсутність свідків, які б могли підтвердити наявність правопорушення, що в подальшому унеможливлює при розгляді справи їх допит. 

Зазначає, що дійсно в судовому засіданні він підтвердив, що кількість пасажирів в салоні транспортного засобу була більшою, ніж допустима. Пояснює, що він зупинився на зупинці громадського транспортну для того, щоб висадити пасажирів. Після чого, люди почали швидко заходити до салону транспортного засобу, тому що в той день була погана погода (дощ). Він запропонував людям, яким не вистачило місця для сидіння вийти з салону маршрутного таксі. Зазначив, що так як люди не реагували на його прохання вийти, він не продовжував рух далі по маршруту. Тільки після появи працівників поліції, пасажири почали виходити з салону маршрутного таксі. Вказав, що деякі люди виходили з салону, деякі заходили, що підтверджується відеозаписом. 

Також додає, що на відеозаписі неможливо встановити, що в салоні транспортного засобу перебувало саме 29 осіб, поліцейський пасажирів не рахував та не заходив до салону. Вважає, що факт знаходження в салоні маршрутного таксі саме 29 пасажирів не підтверджений належними та допустимими доказами. 

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Зазначених вимог закону під час прийняття рішення суддя не дотримався в повній мірі. 

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020) передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В даному випадку, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог абз. 1 п. п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів №641 від 22.07.2020 зі змінами, визначеними Постановою Кабінету Міністрів №712 від 12.08.2020, якою заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Притягуючи ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за     ст. 44-3 КУпАП суддя вважав, що його вина у вчиненні адміністративного правопорущення доведена наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії АА №083635 від 01.10.2020 (а.с. 1); технічними характеристиками транспортного засобу (а.с. 2-6); даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 7).

З цими висновками суд не погоджується, з огляду на таке. 

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 01 жовтня 2020 року у м. Миколаєві, на перехресті вул. Малко-Тернівської та вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів на маршруті №62 транспортним засобом "РУТА 25", в кількості більшій, ніж передбачено технічними характеристиками автомобіля, а саме: в кількості 29 пасажирів при кількості сидячих місць згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - 20, чим порушив вимоги п. п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів №641 від 22.07.2020 зі змінами, визначеними Постановою Кабінету Міністрів №760 від 26.08.2020.

Проте, суддя не звернув уваги на ту обставину, що у цьому протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що на вулиці був дощ і люди не хотіли виходити з маршрутного таксі» (а.с. 1). 

В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. 

Під час апеляційного розгляду  ОСОБА_1  пояснив, що він не здійснював рух транспортного засобу, який стояв на зупинці. До салону заходили пасажири, яким він пропонував вийти, інакше не буде продовжувати рух. Через це, сталася суперечка, і пасажири не хотіли залишати салон. Так як люди не реагували на його прохання вийти, він не продовжував рух далі по маршруту. Тільки після появи працівників поліції, пасажири почали виходити з салону маршрутного таксі.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого маршрутне таксі на момент прибуття працівників поліції стояло на зупинці транспортного засобу, в салон якого заходили і виходили люди. При цьому, маршрутне таксі не рухалось та поліцейські його не зупиняли.

Зазначені обставини підтвердив допитаний в суді апеляційної інстанції засіданні старший інспектор ВБДР УПП в Миколаївській області Кравченко О.М., який пояснив, що дійсно, працівники поліції не зупиняли маршрутне таксі, яке стояло на зупинці та двері були відчинені. На момент їх прибуття відбувалася сварка між водієм та пасажирами. Декілька пасажирів стояло у салоні, оскільки інші місця були зайняті. Тому був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто, свідок фактично підтвердив пояснення  ОСОБА_1  про те, що він не перевозив пасажирів в кількості більшій, ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, оскільки на момент прибуття працівників поліції на місце зупинки транспортного засобу, яке знаходилося на зупинці для пасажирів, транспортний засіб не розпочинав рух. 

При цьому, як слідує з пояснень водія, він вимагав від пасажирів залишити , поки з салону не вийдуть пасажири, яким не вистачило місць для сидіння.  

На зазначені обставини суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уваги не звернув, дослідив матеріали справи неповно та не всебічно, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП. 

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.М. Фаріонова