ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року                                                                         м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 520/13735/18
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2564/21
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів - Ващенко Л.Г.,Сєвєрової Є.С.
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2019 року, постановлене під головуванням судді Луняченка В.О.,
                                                          ВСТАНОВИВ: 

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просив: 
-залишити квартиру 
АДРЕСА_1 у його одноособовій власності, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на дану квартиру;
-визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири 
АДРЕСА_2 .
Також ОСОБА_2 просив визнати за відповідачкою право власності: 
-на 2/3 частини вказаної вище квартири, розташованої у м.Одесі;
-на грошові кошти в розмірі 631 227,00 грн., які складають суму 35 % пайового внеску
у рахунок придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та однокімнатної квартири АДРЕСА_4 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час шлюбу між сторонами за сумісні кошти були придбані спірні квартири. Крім того, зазначив, що спільні кошти, які були внесені в якості 35% пайового внеску для придбання ще двох квартир, були повернуті відповідачці без його згоди. 
Посилаючись на рівність часток кожного з подружжя на вказане спільне майно просив суд задовольнити його позовні вимоги (т.1 а.с.2-7, 120-125).
З варіантом поділу майна, запропонованим позивачем, відповідачка ОСОБА_1 не погодилась та звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 . 
Згідно вимог останньої, за сторонами має бути визнано право власності по 1\2 частині на кожну наявну квартиру. Стосовно коштів в загальній сумі 631 227 грн., внесених в якості 35% пайових внесків, за двокімнатну та однокімнатну квартири, зазначила, що 205 200 грн. з цих коштів є її особистою власністю – коштами отриманими в якості матеріального збитку по кримінальної справі у Вірменії, а інші 426 028 грн. - дійсно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому вона згодна повернути колишньому чоловіку половину 213 014 грн. (т.1 а.с.145-150).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.
В порядку поділу спільного майна подружжя: 
-визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири 
АДРЕСА_2 , загальною площею 68,4 кв.м.;
-визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини вказаної квартири.
Залишено квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв.м., у одноособовій власності ОСОБА_2 , та припинео право спільної сумісної власності подружжя на вказану квартиру. 
Визнано за ОСОБА_1 право одноособової власності на грошові кошти в розмірі 631 227 грн., які складають суму 35 % пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та однокімнатної квартири АДРЕСА_5 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 8 810 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено (т.1 а.с.214-217).

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву на скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 . 
Апеляційна скарга мотивована тим, що при поділі майна подружжя суд першої інстанції фактично вирішив питання щодо порядку користування майном без досягнення домовленості; порушив її право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; неправильно розділив квартиру АДРЕСА_6 та без її згоди присудив їй грошову компенсацію в кооперативі «Костанді-162» (т.1 а.с.220-223).
Відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу мотивований тим, що грошові кошти у кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у розмірі 613 227 грн.. які належать обом сторонам фактично знаходяться у відповідачки, тому з метою гарантування повного фактичного виконання судового рішення і гарантування фактичного та рівноцінного поділу спільного майна подружжя їх необхідно було залишити у власності відповідачки офіційно (т.2 а.с.4-7).

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_1 , її представника адвоката Пеленгян М.А., представника ОСОБА_2 адвоката Майстренка Т.М., які просили поділити спільне майно подружжя порівну, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Задовольняючи первісний позовОСОБА_2  про поділ майна подружжя  в повному обсязі та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із поведінки ОСОБА_1 , яка без досягнення домовленості щодо порядку користування спільним майном, самостійно визначила порядок – її проживання у однокімнатної квартирі, отримання всіх коштів які були внесені в якості пайового внеску та визначення з ким залишиться проживати неповнолітній син, вважає, справедливим та законним виділити ОСОБА_2 у натурі однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на дану житлову квартиру. 
Враховуючи вартість Ѕ частини зазначеної квартири у 441 389 грн. (882 778 /2 ), суд погодився із варіантом розподілу квартири АДРЕСА_6 у вигляді її виділення у власність ОСОБА_1 
2\3 частини квартири (враховуючи вартість 1/3 частини у 590 016 грн. – 1 770 048 / 3), та залишення у власності ОСОБА_2 1\3 частини даної квартири, приймаючи до уваги відсутність підтвердження технічної можливості виділення даних часток у натурі. 
Що стосується розподілу спільних коштів у розмірі 631 227 грн., які отримані ОСОБА_1 після виходу із членів кооперативу як частини пайового внеску, суд, враховуючи неможливість виходу за межі позовних вимог, погодився із пропозицією ОСОБА_2 про залишення даних коштів повністю у особистій власності ОСОБА_1 . 
Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи 
Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходились в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2000 року, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси 29 січня 2020 року та яким встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2018 року. Крім того,  ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син  ОСОБА_3 . 
У період шлюбу подружжя придбало наступне майно:
За договором купівлі-продажу від 08 жовтня 2003 року сторони придбали квартиру  АДРЕСА_7 , яка оформлена на ім`яОСОБА_2 , а також 13 листопада 2015 року квартиру АДРЕСА_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 (т.1 а.с.15,17).
Відповідно до звіту від 21 вересня 2018 року вартість квартири АДРЕСА_6 складає 1 770 048 грн., а вартість квартири АДРЕСА_1 882 778 грн.(т.1а.с.18,19). Вказана вартість об`єктів нерухомості сторонами не оспорюється. 
Крім того, у період шлюбу, 28 лютого 2018 року, ОСОБА_1 , як асоційованим членом кооперативу «Костанді 162», були внесені 297 300 грн., як 35% пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_8 , а також 439 100 грн., як 35% пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири у обслуговуючому кооперативі "Костанді-162", квартира АДРЕСА_9 , загальною площею 45,9 кв.м., розташовану на 11 поверсі секції № 6, осях 10-12 в мікрорайоні В житлового району ім. Таїрова. будівельний № 6 у м.Одесі (т.1 а.с.20-27).
Таким чином, загальний розмір пайового внеску подружжя склав 736 400 грн. (297 300 + 439 100).
Рішенням загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу "Костанді-162" від 02 жовтня 2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 02 жовтня 2018 року вона виключена з асоційованих членів кооперативу та на її картковий рахунок повернуто 631 227 грн. (т.1а.с.44,45).
Отримання вказаної суми від кооперативу ОСОБА_1 не заперечується.
Матеріали справи не містять дані про те, що, після припинення шлюбних відносин ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 половину повернутого їй кооперативом внеску.
Жодна із сторін не надала суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження того, що зазначене вище нерухоме майно та пайовий внесок були придбані (внесено) за рахунок його особистих коштів.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч.1ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно з ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають значення для справи.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , її адвокат Пеленгян М.А. та адвокат ОСОБА_2 ОСОБА_4 просили поділити спільне майно подружжя (дві квартири та пайовий внесок) порівну.
При встановлених обставинах та на підставі наданих доказів апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню частково, придбані сторонами у шлюбі квартири та повернутий пайовий внесок визнанню спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та поділу у рівних частках.
Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 315 613,50 грн. (1/2 від отриманого нею від кооперативу «Костанді-162» пайового внеску в розмірі 631 227 грн.).
За подання позовної заяви ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 8 810 грн. 
За подання зустрічного позову ОСОБА_1  сплатила судовий збіру розмірі 8 836,60 грн. 
Відповідно до правил ст.141 ЦПК України з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 26, 60 грн. (8 836,60 - 8 810).
Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 21 червня 2019 року задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2019 року скасувати.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний         позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :
- квартиру АДРЕСА_10 та набута у власність на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Очеретяною І.А., зареєстрованого в реєстрі за №9436;
- квартиру АДРЕСА_11 та зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 листопада 2015 року;
- грошові кошти в розмірі 631 227 грн., які складають суму 35 % пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_8 та 35 % пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_12 .
Поділити майно подружжя.
В порядку поділу майна подружжя визнати право особистої приватної власності ОСОБА_2 на:
- 1/2 квартири АДРЕСА_2 ;
1/2 квартири АДРЕСА_13 /;
- грошові кошти в розмірі 315 613,50 грн. (триста п`ятнадцять тисяч шістсот тринадцять гривень п`ятдесят копійок), які складають суму 35 % пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_8 та 35 % пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_12 .
В порядку поділу майна подружжя визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на:
- 1/2 квартири АДРЕСА_2 ;
- 1 АДРЕСА_14 квартири АДРЕСА_13 /;
- грошові кошти в розмірі 315 613,50 грн. (триста п`ятнадцять тисяч шістсот тринадцять гривень п`ятдесят копійок), які складають суму 35 % пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_8 та 35 % пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_12 .
Припинити з підстав поділу майна подружжя право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на:
- квартиру АДРЕСА_10 та набута у власність на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Очеретяною І.А., зареєстрованого в реєстрі за №9436;
- квартиру АДРЕСА_11 та зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 листопада 2015 року;
- грошові кошти в розмірі 631 227 грн., які складають суму 35 % пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_8 та 35 % пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_12 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  грошові кошти в розмірі 315 613,50 грн. (триста п`ятнадцять тисяч шістсот тринадцять гривень п`ятдесят копійок), які складають суму 35 % пайового внеску у рахунок придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_8 та 35 % пайового внеску у рахунок придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_12 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 26, 60 грн.(двадцять шість гривень шістьдеся копійок).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 березня 2021 року.

Головуючий:   

Судді :