П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  686/23927/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Бондарчук В.В.  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
25 березня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Хмельницького РВнП Хмельницького ВП Головного управління національної поліції в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Гоцалюка Юрія Володимировича, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
 І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до відповідачів про скасування постанови серії БАА№265506.

2. В обгрунтування позову зазначив, що 19 вересня 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн. Незаконність винесеної постанови, обґрунтовує тим, що докази вчиненого правопорушення у ній відсутні, у постанові відсутні посилання на докази, досліджуючи які, інспектор поліції дійшов висновку, про наявність вини у його діях.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

5. Апелянт вказує, що світлові прилади є протитуманними фарами, оскільки вони розташовані попереду автомобіля, та призначені для того, щоб у момент недостатньої видимості використовувати їх додатково з ближнім, або дальнім світлом. Окрім того, на момент зупинки протитуманні фари були вимкнені, та знаходились у пластикових накладках.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що  поліцейським СРПП Хмельницького РВнП Хмельницького ВП Головного управління національної поліції в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Гоцалюком Юрієм Володимировичем 19.09.2020 року було винесено постанову серії БАА №265506 у справі про адміністративні правопорушення, якою було встановлено, що водій ОСОБА_1 , в Хмельницькому районі в с. Печеські по вул. Центральній керував транспортним засобом ВАЗ 2121 номерний знак НОМЕР_1 на якому встановлено світлові фари тип і розміщення яких не відповідає конструкції транспортного засобу, чим порушив п.31.4.3.а Правил дорожнього руху, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП та отримав покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

7. Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її в судовому порядку.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

8. Апелянт зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейським будь яких доказів на підтвердження вчиненого правопорушення не було пред`явлено, не було здійснено жодних замірів, встановлені фари є протитуманними, були в захисних чохлах та не працюють. Інспектор не вказав тип фар, не зазначив технічний засіб на який здійснено відеофіксацію порушення.  

9. Відповідач вказує, що апелянт, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121 номерний знак   НОМЕР_1 порушив вимоги п.31.4.3а Правил дорожнього руху, а саме встановив світлові прилади, кількість, тип, розміщення яких не відповідає конструкції транспортного засобу, а саме встановлено три додаткових протитуманних фари (дві на передній частині автомобіля над бампером та одна на задній частині автомобіля під бампером), чим порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху, згідно яких експлуатація транспортних засобів забороняється, якщо кількість зовнішніх приладів не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

12. Відповідно п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

13. Згідно з п. 31.4.3. «а» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

14. Відповідно до п.п. 6.1.1. п. 6.1. Національного стандарту України ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги безпечності технічного стану та методи контролювання» не дозволено змінювати розташування ПЗС, їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ.

15. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

16. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

17. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

18. Відповідно до п. 32.2 «б» ПДР України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджується переобладнання транспортних засобів.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ   

19. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, постанова серії  БАА№265506 від 19 вересня 2020 року винесена відповідачем у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП. В свою чергу позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

20. Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду є вірними та відповідають фактичним обставинам справи  огляду на таке.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

22. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
23. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

24. Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

25. Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

26. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

27. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

28. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

29. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

30. Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

31. За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

32. На підтвердження факту вчинення апелянтом адміністративного правопорушення відповідачем надано до суду DVD-RW диск з відеозаписом.

33. З відеозапису вбачається, що відповідачем здійснено візуальну перевірку транспортного засобу позивача та зафіксовано факт наявності додаткових зовнішніх світових приладів на  задньому бампері.
34. Відповідно до п.6.1.1. ДСТУ 3649:2010 не дозволено змінювати розташування ПЗС, їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ.

35. Згідно п.31.4 та п.31.4.3.а експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності зовнішніх світлових приладів кількості, типу, кольору, розміщення і режиму роботи зовнішніх світлових приладів вимогам конструкції транспортного засобу забороняється.

36. Як вірно встановлено судом першої інстанції  та підтверджено матеріалами справи, що      під заднім бампером встановлено зовнішні освітлювальні прилади, що не передбачені конструкцією транспортного засобу, що підтверджено наданим відеозаписом.

37. Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

38. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

39. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

40. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

41. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

42. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Залімський І. Г.