Ухвала
05 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 310/883/20
провадження № 61-17804 ск 20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Бердянська виправна колонія (№ 77)» Міністерства юстиції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати працівнику всіх належних сум при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до Державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)» Міністерства юстиції України, у якому просила: стягнути з Державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)» Міністерства юстиції України (далі - ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» МЮУ) середній заробіток за весь час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку в розмірі 134 827,72 грн.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 
від 08 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до ДУ «Бердянська виправна колонія (№ 77)» МЮУ про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати працівнику всіх належних сум при звільненні задоволено частково.
Стягнуто з ДУ «Бердянська виправна колонія (№ 77)» МЮУ на користь ОСОБА_1 15 000,00 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з наступним утриманням з цієї суми податків 
і обов`язкових платежів.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» МЮУ задоволено частково, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 травня 2020 року скасовано.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» МЮУ про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати працівнику всіх належних сум при звільненні закрито.
Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення за захистом своїх прав до суду в порядку адміністративного судочинства. 
26 листопада 2020 року ОСОБА_1  засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року (надійшла до суду 01 грудня 2020 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 03 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1  залишено без руху
 з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
22 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшло рекомендоване повідомлення в якому вказано, що 13 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2020 року.
Станом на 05 лютого 2021 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного суду від 03 грудня 2020 року, заявником не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1  підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню 
із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2020 рокувважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Г. В. Коломієць