ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 808/6650/14 (ПР/808/17/16)
адміністративне провадження № К/9901/132/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Білак М.В.,  Калашнікової О.В., 
розглянувши у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України,  Першого заступника командира частини - начальника штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Плотникова Віталія Сергійовича,  Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Совінського Сергія Євгеновича про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (у складі головуючого судді Батрак І.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року (у складі колегії суддів: головуючого судді - Олефіренко Н.А., суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.),
ВСТАНОВИВ:
І. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
1. 23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року, прийняту по справі №808/6650/14 з урахуванням нововиявлених обставин, що встановлені Донецьким апеляційним адміністративним судом, у якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.
2. Ухвалою суду від 07 червня 2016 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за вказаним позовом.
3. 21 червня 2016 року ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду зупинено провадження в даній адміністративній справі до повернення з Вищого адміністративного суду України адміністративної справи №808/6650/14 (провадження №ДО/808/376/14) за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 , Головного управління Національної гвардії України про визнання неправомірними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.
4. Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року суддя Батрак І.В. прийняла до провадження адміністративну справу №808/6650/14 провадження (№Н/808/18/15) за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , до першого заступника командира частини – начальника штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 , до Головного управління Національної гвардії України про визнання неправомірними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку із припиненням здійснення повноважень судді Запорізького окружного адміністративного суду Матяш О.В. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.09.2016 №2763/0/15-17 “Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Запорізького окружного адміністративного суду у відставці”.
5. Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року поновлено провадження в адміністративній справі № 808/6650/14 провадження №Н/808/18/15 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та призначено судове засідання на 06 травня 2019 року о 15 год. 00 хв.
6. 06 травня 2019 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року по справі №808/6650/14 з урахуванням нововиявлених обставин, що встановлені Харківським окружним адміністративним судом від 30 грудня 2015 року по справі №820/428/15.
7. 06 травня 2019 року судове засідання відкладено на 20.05.2019 для надання часу представникам відповідача часу для ознайомлення уточненої заяви та надання своїх пояснень.
8. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2019 у прийняті до розгляду уточненої заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2014 з урахуванням нововиявлених обставин відмовлено. Уточнену заяву повернуто заявнику.
9. Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
10. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою    ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2019 в адміністративній справі №808/6650/14 (ПР/808/17/16).
11. Ухвала суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що оскарження ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.
12. Не погоджуючись із ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду
13. Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року по справі №808/6650/14 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Верховним Судом скасовано ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі №808/6650/14, а справу направлено до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
14. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року в адміністративній справі №808/6650/14.
15. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .
16. Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що у провадженні за нововиявленими обставинами не передбачено такої можливості, як подання уточненої заяви або збільшення чи зменшення розміру заявлених вимог. Такий висновок суду апеляційної інстанції повністю збігається з висновком суду першої інстанції і покладається в основу прийнятих судових рішень.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
17.   ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року постановленими з порушенням вимог матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
18. В обґрунтуваннях автор скарги зазначає, що можливість зміни предмету або підстав заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відповідає частині 1 статті 47 КАС України, яка визначає, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви, так як відповідно до ч. 3 ст. 368 КАС України під час перегляду за нововиявленими або виключними обставинами сторони користуються правами, визначеними статтею 47 цього Кодексу.
19. 20 січня 2020 року до Верховного Суду від Головного управління Національної гвардії України надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому, погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій та мотивами відмови позивачу, відповідач просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
20. Касаційна скарга до Верховного Суду надійшла 02.01.2020.
21. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2020 призначено склад суду: головуючий суддя – Жук А.В. судді: Білак М.В., Калашнікова О.В.
22. Ухвалою Верховного Суду від 03.01.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 808/6650/14.
23. Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2021 призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
IІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
(в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
24. Кодекс адміністративного судочинства України (далі – КАС України)
24.1. Відповідно до п.З, п.5 ч.З ст. 44 КАС України учасники справи мають право, зокрема: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.
24.2. Відповідно до частини 1 статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви.
24.3. Стаття 368 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Під час перегляду за нововиявленими або виключними обставинами сторони користуються правами, визначеними статтею 47 цього Кодексу.
За результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
25. Враховуючи вищенаведені обставини та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
26. Як вже було встановлено, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у прийняті до розгляду уточненої заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами відмовлено з підстав того, що статею 363 КАС України не передбачено можливості подання уточненої заяви або збільшення чи зменшення розміру позовних вимог.
27. Суд апеляційної інстанції у постанові від 10 грудня 2019 року погодився із висновками суду першої інстанції про те, що статтею 363 КАС України не передбачено такої можливості як подання уточненої заяви.
28. Верховний Суд указує на помилковість зазначених висновків за таких підстав.
29. Частиною 3 статті 368 встановлено, що під час перегляду за нововиявленими або виключними обставинами сторони користуються правами, визначеними статтею 47 цього Кодексу. Відтак, можливість зміни предмету або підстав заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відповідає частині 1 статті 47 КАС України, яка визначає, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви.
30. За таких обставин колегія суддів вважає, що відмова у прийнятті уточненої заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами з підстав, зазначених в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року не може прийматись.
31. Ба більше, дана правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 02.10.2019 у цій же справі при касаційному перегляді ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019, проте судом апеляційної інстанції всупереч вимог статей 242 та 353 КАС України не була застосована.
32. Так, на виконання вимог ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи (ч.5 ст. 353 КАС України).
33. Тому, враховуючи вищезазначене, Верховний суд зазначає, що вирішуючи питання про прийняття заяви від 29 квітня 2019 року по справі №808/6650/14, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що заявник не наділений правами передбаченими ч. 1 ст. 47 КАС України, зокрема, правом змінити підстави заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки ст. 363 КАС України це не передбачено, в той час, як це право прямо передбачене ч. З ст. 368 КАС України, яка наділяє заявника (сторони) всіма правами визначеними у ст. 47 КАС України.
34. Відтак, під час постановлення Запорізьким окружним адміністративним судом оскаржуваної ухвали від 20.05.2019, суд помилково не взяв до уваги  положення ч.З ст. 368 КАС України, що призвело до порушень норм процесуального права.
35. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
36. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
37. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
38. У пункті 36 рішення “Bellet v. France”, заява № 23805/94 Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
39. Такий підхід узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, який у пункті 39 рішення по справі “Garcia Manibardo v. Spain”, заява № 58695/97), зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "не примушує Держав-учасниць створювати апеляційні або касаційні суди, однак, якщо такі суди існують, то гарантії, які передбачені статтею 6, повинні бути забезпечені".
40. Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 рішення у справі “Ashingdane v. the United Kingdom”, заява № 8225/78, пункт 96 рішення у справі “Krombach v. France”, заява № 29731 /96).
41. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain", заява № 28090/95).
42. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення – скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
43. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративною судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
44. Приписами частини першої статті 341 KAC України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
45. Відповідно до ч. 1, 4   ст. 353 КАС України   підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
46. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року скасувати.
3. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції - Запорізького окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук М.В. Білак   О.В. Калашнікова