УХВАЛА

22 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/401/20
адміністративне провадження № К/9901/9144/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у справі №640/401/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, з урахуванням збільшених позовних вимог, про:
- визнання протиправним та скасування наказу від 09.12.2019 №599-к «Про надання відпустки та звільнення ОСОБА_1 » в частині звільнення позивача;
- поновлення позивача на посаді у структурі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, рівнозначній тій, яку позивач обіймав в міністерстві (посада головного спеціаліста відділу розвитку ПЕК та добувних галузей департаменту промислової політики Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України);
- стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.02.2020 по дату прийняття рішення у справі та моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України  від 09.12.2019 №599-к «Про надання відпустки та звільнення ОСОБА_1 » в частині звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу розвитку ПЕК та добувних галузей департаменту промислової політики Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України з 24 лютого 2020 року. Стягнуто з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 лютого 2020 року по 17 вересня 2020 року у розмірі 680 043,68грн. (шістсот вісімдесят тисяч сорок три гривні, 68 копійок). Стягнуто з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України  на користь ОСОБА_1 1000,00грн. (одна тисяча гривень) відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 15 березня 2021 року. 
Відповідно до частини третьої  статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи  статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  і  статті 13 КАС України.
08 лютого 2020 року набрав чинності  Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Згідно з частиною першою  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України «Про запобігання корупції»  займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом позову у цій справі є поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Виключень щодо посади позивача у цій справі відповідно до пункту 1 частини шостої  статті 12 КАС України  у системному зв`язку з положеннями  статті 50 Закону України «Про запобігання корупції»  не встановлено.
Окружний адміністративний суд міста Києва розглянув справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. 
Оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, відповідачем у касаційній скарзі не наведено наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою  статті 328 КАС України.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("Brualla Gomes de la Torre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями  328,  333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у справі №640/401/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді 	М. В. Білак 	
 	О. В. Калашнікова