УХВАЛА

18 січня 2021 року 
Київ
справа №200/6403/20-а
адміністративне провадження №К/9901/36386/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак       М.Б., судді - Шишов О.О., Яковенко М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №200/6403/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «МК «Азовсталь» до Азовської митниці Держмитслужби»  про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

УСТАНОВИЛА:

22 грудня 2020 року Азовська митниця Держмитслужби звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №200/6403/20-а.

Касаційна скарга не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Скаржник у касаційній скарзі вказав, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України (оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №822/2806/15, від 4 грудня 2018 року у справі №825/1973/17, від 29 січня 2019 року у справі №815/6827/17, від 25 березня 2020 року у справі №804/1439/14, від 28 лютого 2020 року у справі №825/3763/15-а, від  14 листопада 2019 року у справі №825/3799/15-а).

Щодо посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі №825/1973/17, від 28 лютого 2020 року у справі №825/3763/15-а, від                            14 листопада 2019 року у справі №825/3799/15-а, то вони не можуть бути прикладом іншого правозастосування, у контексті підстави касаційного оскарження, оскільки ними справи направлено на новий розгляд.

При цьому слід зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту                   1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, обставин, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Проте, Азовською митницею Держмитслужби не обґрунтовано подібності правовідносин у справі №200/6403/20-а, рішення в якій оскаржуються, та у справах, на рішення в яких відповідач посилається у касаційній скарзі.

Наведені скаржником обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень не свідчать про виконання вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, слід зазначити що постановою судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховний Суд від 16 березня 2020 року у справі № 1.380.2019.001962 відступлено від правового висновку Верховного Суду щодо розрахунку судового збору при оскарженні рішень про коригування митної вартості товарів та сформульовано правовий висновок, відповідно до якого при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову є не різниця між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями митного органу, а різниця митних платежів, що підлягають сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Скаржником до касаційної скарги додано платіжне доручення від 11 грудня 2020 року №1896 про сплату судового збору у розмірі- 13903,38 грн.

Водночас зі змісту судових рішень у цій справі та касаційної скарги неможливо встановити показники митної вартості товарів та визначених з її розрахунку митних платежів у гривневому еквіваленті згідно з деклараціями позивача, а також згідно з рішеннями митного органу про коригування митної вартості товару, що позбавляє суд можливості визначити ціну позову у справі та, відповідно, перевірити правильність розрахунку відповідачем судового збору.

Таким чином скаржнику необхідно подати до Верховного Суду належним чином завірені копії відповідних митних декларацій.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, із змісту якої витікає - залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись      статтею 332 КАС України,

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №200/6403/20-а залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

3. Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

 Судді:	 підпис	М. Б. Гусак	
 	 підпис	О. О. Шишов	
 	 підпис	М .М. Яковенко