ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 березня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №579/1909/18 
Номер провадження 22-ц/816/102/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М. 

у присутності :
позивача – ОСОБА_1 та його представника – адвоката Котлубая Вячеслава Анатолійовича ,
відповідачів – ОСОБА_2 та її представника – адвоката Тимошенка Сергія Анатолійовича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана її представником – адвокатом Тимошенком Сергієм Анатолійовичем
на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2020 року, ухваленого у складі судді Моргуна О.В. у м. Кролевець, повний текст якого складено 12 жовтня 2020 року, 
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
про виділ частки житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, 

                                       в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , мотивуючи позовні вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку належить на праві спільної часткової власності 36/100 частин житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу належить на праві спільної часткової власності 1/4 частка житлового будинку та надвірних будівель, а ОСОБА_3 - 39/100 частки житлового будинку та надвірних будівель, розташованих за вищевказаною адресою.
10 жовтня 2016 року він та ОСОБА_3 , як співвласники житлового будинку, надали нотаріально засвідчену згоду ОСОБА_2 на проведення реконструкції, будівництва, добудови до вказаного будинку. Після проведення відповідачем реконструкції, будівництва та добудови було оформлено технічну документацію та складено технічний паспорт.
Вказує, що з 2017 року між ним та ОСОБА_2 неодноразово виникали суперечки щодо порядку володіння, користування та розпорядження спільною частковою власністю, а саме, приміщенням «А-1-1» та відповідною часткою надвірних будівель.
Рішенням Кролевецького районного суду від 27 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 06 лютого 2018 року, зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні житловим будинком з відповідною часткою надвірних будівель шляхом передачі ключів від вхідних дверей житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначає, що між ним та ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо порядку користування і володіння приміщенням «А-1-1» з господарськими та побутовими спорудами.
Інший співвласник домоволодіння ОСОБА_3 проживає в приміщенні «А-1-2» з окремим входом та користується прибудинковими спорудами, остання претензій до нього та ОСОБА_2 щодо порядку володіння, користування та розпорядження спільною частковою власністю не має. Також вказує, що він та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 також претензій стосовно порядку володіння, користування та розпорядження її власністю (часткою) не пред`являють.
Посилаючись на зазначені обставини, просить виділити йому в натурі у власність як окремий об`єкт нерухомого майна — житловий будинок А-1-1 загальною площею 66,4 кв.м, житловою площею 66,4 кв.м, що складається з коридору 1-1 площею 6,4 кв.м, кухні 1-2 площею 17,1 кв.м, житлової кімнати 1-6 площею 7,6 кв.м, житлової кімнати 1-7 площею 35,3 кв.м та прибудинкові споруди: літня кухня В площею 25,6 кв.м, гараж Г площею 9,8 кв.м, сарай І площею 5,3 кв.м, сарай Л площею 13,6 кв.м, душ Н площею 2,2 кв.м, погріб пг1 площею 8,3 кв.м, вбиральню У площею 12 кв.м, та 36/100 огорожі, судові витрати по справі покласти на ОСОБА_2 . 
В судовому засіданні позивач уточнив вимоги, просив розділити спірний житловий будинок відповідно до варіанту 2 або варіанту 3 висновку судової будівельно – технічної, оціночно – будівельної експертизи.
Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2020 рокупозов ОСОБА_1 задоволено частково.
Розділено житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Виділено ОСОБА_1 36/100 частин житлового будинку (арифметична частина 349/1000) літ. «а2», а саме: коридор 1-1 площею 6,4 кв.м, кухню 1-2 площею 5,4 кв.м, літ. «Мнс», а саме: житлова 1-7 площею 35,3 кв.м, житлова 1-8 площею 11,3 кв.м, коридор 1-9 площею 5,1 кв.м, господарські будівлі: ганок літ. «гн1», літню кухню літ «В», веранду літ. «в», сарай літ. «Г», гараж літ. «К», сарай літера «Л», душ літ. «Н», вбиральню літ. «У», 36/100 частин огорожі, а саме: літ. «N1», вартістю 1294 грн 56 коп., літ. «N2» вартістю 2154 грн. Визноно за ОСОБА_1 право власності на зазначену частину житлового будинку з господарськими будівлями.
Виділено ОСОБА_2 1/4 частину житлового будинку (арифметична частина 242/1000) літ. «а2», а саме: кухню 1-2 площею 11,7 кв.м, літ. «А-1-2» санвузол 1-3 площею 4,8 кв.м, літ. «А-1-2» житлова 1-4 площею 6,6 кв.м, літ «А-І» житлова 1-5 площею 14 кв.м, літ «А-І» житлова 1-6 площею 7,6 кв.м, господарські будівлі сарай літ. «І», сарай літ «М», сарай літ. «О», погріб літ. «пг1», 1/4 частин огорожі, а саме: літ. «N1», вартістю 899 грн 61 коп., «N2» вартістю 1496 грн 85 коп. Визнано за ОСОБА_2 право власності на зазначену частину житлового будинку з господарськими будівлями.
ОСОБА_1 улаштувати перегородку в приміщенні 1-7, утворивши кухню площею min 7, 0 кв.м та приміщення площею 28,3 кв.м.
ОСОБА_2 улаштувати проріз, встановити подвійний дверний блок в приміщенні 1-4, улаштувати ганок для входу з вулиці біля приміщення 1-4, встановити дверний блок між приміщеннями 1-5 та 1-6 , 1-6 та 1-2.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 між приміщенними 1-1 та 1-6 замурувати проріз, між приміщеннями 1-1 та 1-2 улаштувати перегородку, утворивши кухню 11,7 кв.м, та приміщення площею 5,4 кв.м.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обладнати квартири самостійними системами опалення, електропостачання, іншими інженерними системами. Розподіл горищного приміщення житлового будинку виконати по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородок та із улаштуванням окремих лазів.
Переобладнання виконати відповідно до вимог ДБН А.3.1.-5:2016.
Зазначені роботи виконати сторонам до 2 березня 2021 року з дотриманням державних норм та правил проведення будівельних робіт.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 84 грн 67 коп.
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1134 грн 09 коп. та витрати за проведення експертизи в розмірі 7850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 594 грн 27 коп.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 , через свого представника – адвоката Тимошенка С.А.,подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що фактичні зміни житлового будинку, який є спільною частковою власністю співвласників, вперше відбулися до 04 жовтня 2011 року, оскільки ОСОБА_3 здійснила добудову житлового будинку літ «А-1» та саме 04 жовтня 2011 року виготовлено технічний паспорт у зв`язку зі збільшенням фактичної частки відповідача, унаслідок чого площу житлового будинку було змінено.
Вказує, що відповідно до заяви, посвідченої 10 жовтня 2016 року приватним нотаріусом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було надано ОСОБА_2 згоду на проведення реконструкції, будівництва, добудови до житлового будинку – дерев`яний літ. «А-1». ОСОБА_2 за власні кошти здійснила будівельні роботи житлового будинку за літ. «А-1» та збільшила свою частку у спільній частковій власності. Зазначає, що фактичні зміни житлового будинку, що призводять до права на зміну частки співвласника та інших співвласників у спірному майні, відбулися після проведеної нею реконструкції будинку.
Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки іншим обставинам справи та наявним доказам, зокрема на предмет фактичної зміни площ житлового будинку, що може вплинути на перерозподіл та участі у проведених перебудовах співвласників житлового будинку.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що рішення суду ухвалене на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи та з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення   ОСОБА_2  та її представника – адвоката Тимошенка С.А.,  які підтримали доводи апеляційної скарги,  думку  ОСОБА_1  та його представника – адвоката Котлубая В.А. , які заперечували проти доводів апеляційної скарги,  пояснення експерта,  дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали  інвентарної справи , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна  скарга підлягає задоволенню  з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає в повній мірі.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що  відповідно до договору купівлі-продажу від 21 січня 2012 року, ОСОБА_1 є власником 36/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 . З даного договору вбачається, що на час його укладення , домоволодіння розташоване за зазначеною адресою складалось з : житлового будинку дерев`яного житловою площею 59,0кв.м., загальною площею – 101,9 кв.м., позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» і надвірні будівлі : «Б» - сарай цегляний, «В» - літня кухня шлакоблочна, «Г» - сарай цегляний, «Д» - сарай цегляний, «Е» - сарай дерев`яний, «І» - сарай дерев`яний, «К» - гараж цегляний, «Л» - сарай деревяний , «М» - сарай деревяний, «Н» - душ деревяний, «О» - сарай деревяний , «пг» - погріб цегляний, «пг1» - погріб цегляний , «У» - вбиральня цегляна та «N» - огорожа у відповідності даних Технічного паспорту, виданого КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» 04.11.2011 року (т. 1, а.с. 14-16).
Також судом встановлено, що цього ж дня , 21 січня 2012 року , ОСОБА_2 набула право власності на 1/4 частку вищезазначеного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку ( т.2 а.с.47-48)
ОСОБА_3 є власником 39/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за вищевказаною адресою на підставі договору дарування від 19.04.1984 року ( т.1 а.с.17-19).
Назву вул. Роменця перейменовано на вул. Лесі Українки згідно з рішенням Кролевецької міської ради від 18 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, арки та парку в місті Кролевець».
Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як співвласники житлового будинку АДРЕСА_3 , надали згоду іншому співвласнику ОСОБА_2 на проведення реконструкції, будівництва, добудови до вищевказаного житлового будинку і при цьому зазначили , що будь-яких заперечень з вищевказаного як співвласники вони не мають і в подальшому мати не будуть (т. 1, а.с.248).
Вподальшому, відповідачем ОСОБА_2 на підставі будівельного паспорту реконструкції житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 виданого їй як забудовнику , були проведені перебудови у даному житловому будинку ( т.2 а.с. 51-58) . По завершенню будівельних робіт реконструйований житловий будинок був визнаний таким , що закінчений будівництвом і готовим до експлуатації , що підтверджується Декларацією по готовність до експлуатації об`єкта , будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта зареєстрованої Управлінням ДАБІ у Сумській області 9 березня 2017 року ( т.2 а.с. 59). 
У зв`язку із проведеною ОСОБА_2 реконструкцією житлового будинку, який на праві спільної часткової власності належить сторонам у справі , були унесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, державний реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна в частині опису об`єкта нерухомого майна і загальна площа будинку збільшилась з 101,9 кв.м. до 162 кв.м., а житлова площа з 59 кв.м. до 110,2 кв.м. і підставою виникнення права власності у співвласника ОСОБА_2 зазначено, крім договору купівлі-продажу від 21.01.2012 року, ще і декларація про готовність об`єкта до експлуатації СМ 142170681563, виданої 09.03.2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області . В той же час частки співвласників у праві спільної часткової власності на нерухоме майно не змінювались (т. 1, а.с. 17-19).
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 складеного станом на 7 лютого 2017 року співвласниками будинку зазначено ОСОБА_3 - розмір частки власності 39/100, ОСОБА_1 - 36/100, ОСОБА_2 - 1/4. Житловий будинок складається з приміщення літ. А-1-1: коридор 1-1 площею 6,4 кв.м, кухня 1-2 площею 17,1 кв.м, санвузол 1-3 площею 4,8 кв.м, житлова 1-4 площею 6,6 кв.м, житлова 1-5 площею 14,0 кв.м, житлова 1-6 площею 7,6 кв.м; літ. Мнс житлова 1-7 площею 35,3 кв.м, житлова 1-8 площею 11,3 кв.м, коридор 1-9 площею 5,1 кв.м, всього по квартирі 1 загальною площею 108,2 кв.м, житловою площею - 74,8 кв.м. Приміщення літ. А-1-2: веранда 2-1 площею 3,8 кв.м, ванна 2-2 площею 2,2 кв.м, топкова 2-3 площею 2,4 кв.м, кухня 2-4 площею 4,3 кв.м, житлова 2-5 площею 8,1 кв.м, житлова 2-6 площею 8,2 кв.м, житлова 2-7 площею 8,3 кв.м, житлова 2-8 площею 10,8 кв.м, передпокій 2-9 площею 5,7 кв.м, всього по квартирі 2 загальною площею 53,8 кв.м, житловою площею - 35,4 кв.м. Загальна площа будинку складає 162 кв.м., житлова – 110,2 ( т.1 а.с. 22-27)
Згідно розділу “Характеристика будинку з господарськими будівлями та спорудами” домоволодіння складається з: будинку літ.А-1, прибудови А-1-2, прибудови А1-1, веранди а1, прибудови а2, ганку гн, ганку гн1, мансарди мнс, та господарських будівель сарай літ. Б, літня кухня літ. В, веранда літ. в, гараж літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ.І, гараж літ. К, сарай літ. Л, сарай літ. М, душ літ. Н, сарай літ. О, погріб літ. пг, погріб літ. пг1, вбиральня літ. У, огорожа літ. N (т. 1, а.с. 22-27).
Сторонами у справі визнається та обставина, що у користуванні співвласника домоволодіння ОСОБА_3 перебуває квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у користуванні співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебуває квартира ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №872/177/178 від 10 березня 2020 року вбачається, що судовим експертом запропоновано чотири варіанти розподілу домоволодіння за адресою:  АДРЕСА_1 , а саме: 1 варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до часток співвласників та фактичного використання станом на 21 січня 2012 року та 3 варіанти розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до часток співвласників та фактичного використання станом на 07 лютого 2017 року (т.1, а.с. 144-181).
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що доцільно провести поділ житлового  будинку з господарськими будівлями  по АДРЕСА_1 за варіантом №2 висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №872/177/178 від 10 березня 2020 року, станом на 07 лютого 2017 року, відповідно до часток співвласників з урахуванням його фактичного використання домоволодіння.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а також право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
Відповідно до ч.1 ст.326 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно із ч.3 ст.357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна .
Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановлено законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності ( ч.4 ст.357 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (частина друга статті 364 ЦК України).
З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи складеного 10 березня 2020 року вбачається , що експертом запропоновано , у тому числі і другий варіант розподілу спірного домоволодіння , з яким погодився і суд першої інстанції, за яким виділено позивачу на його частку (36/100) у житловому будинку слідуючи приміщення : літ.»а», а саме: коридор 1-1 площею 6,4 кв.м, кухню 1-2 площею 5,4 кв.м, літ. «Мнс», а саме: житлова 1-7 площею 35,3 кв.м, житлова 1-8 площею 11,3 кв.м, коридор 1-9 площею 5,1 кв.м., а усього загальною площею 63,5 кв.м. ( т.1 а.с.144-205).
В той же час, як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до договору купівлі-продажу від 21 січня 2012 року було набуто у власність 36/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 , загальна площа якого становила 101,9 кв.м., а житлова – 59,0 кв.м., а тому на його частку у домоволодінні припадало 36,68 кв.м. – загальної площі будинку та 21,24 кв.м. житлової.
Крім того, як вбачається з висновку судової експертизи та матеріалів інвентарної справи на домоволодіння станом на 21.01.2012 року загальна площа квартири 1, якою фактично користувались позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 складала 48,1 кв.м., а загальна площа квартири АДРЕСА_4 , якою користувалась відповідач ОСОБА_3 складала 53,8 кв.м. . В той же час, станом на 07.02.2017 року загальна площа квартири АДРЕСА_5 складала 108,2 кв.м., а загальна площа квартири АДРЕСА_4 не змінилась і складала 53,8 кв.м. , отже загальна площа будинку збільшилась лише за рахунок реконструкції даного житлового будинку проведеної у 2016 році відповідачем ОСОБА_2 , як забудовником .
Розподіл рішенням місцевого суду житлового будинку з господарськими спорудами і виділ позивачу у власність житлових та підсобних приміщень, які розташовані в приміщеннях «а-2» та в мансарді, які реконструйовані та збудовані за особисті кошти відповідача ОСОБА_2 порушує її права та законні інтереси як співвласника , який в порядку передбаченому ч.3 ст.357 ЦК України, за власні кошти, за згодою всіх співвласників здійснила поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, а отже має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності .
Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду про те, що відповідач ОСОБА_2 не позбавлена можливості отримання часткової компенсації за виконаний ремонт з реконструкцією, оскільки , позивач, відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст.360 ЦК України, зобов`язаний брати участь у витратах на утримання спільного майна. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що внаслідок реконструкції житлового будинку, виконаної відповідачем ОСОБА_2 на підставі будівельного паспорту , не лише поліпшене спільне нерухоме майно , але і значно збільшилась його загальна та житлова площі , а отже і його вартість, а тому витрати понесені останньою на виконання цих робіт не є витратами , які несуть співвласники майна на підставі ст.360 ЦК України.
Також колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що ним надавались особисті грошові кошти на проведення реконструкції та поліпшення спільного майна, оскільки на підтвердження цього ним належних та допустимих доказів надано не було . Крім того, такі його пояснення суперечать нотаріально посвідченій заяві останнього від 10 жовтня 2016 року відповідно до якої він надавав згоду ОСОБА_2 на проведення реконструкції , будівництва, добудови до житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 і зобов`язувався в подальшому не мати будь-яких заперечень з цього приводу.
В той же час, за висновками судової експертизи з технічної точки зору неможливо провести розподіл житлового будинку в натурі та господарських будівель відповідно до часток співвласників на час укладення договорів купівлі-продажу часток житлового будинку 21.01.2012 року. 
Також позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за рахунок його особистих коштів було поліпшено та збільшено належне йому на праві спільної часткової власності нерухоме майно , а тому його вимоги про виділ в натурі його частки у праві спільної часткової власності на майно, з урахуванням переобладнань та реконструкцій цього нерухомого майна здійснених особисто відповідачем ОСОБА_2 , є безпідставними і задоволенню не підлягають .
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 3 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 за його безпідставністю.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача на її користь понесені нею судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2592 грн.54 коп.
Також, враховуючи складність справи та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом апелянта , час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10000,00 грн судових витрат на оплату правової допомоги в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 

                                         п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана її представником – адвокатом Тимошенком Сергієм Анатолійовичем, задовольнити.
РішенняКролевецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2592,54 грн та за правничу допомогу в сумі 10000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 12 березня 2021 року.

Головуючий -                                                                     О.І. Собина

Судді:                                                                                 О.Ю.Кононенко

        В.І.Криворотенко