ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/6713/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 
розглянувши  у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою  Офісу великих платників податків Державної податкової служби на ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року (суддя у 1 інстанції Віхрова В.С.) в адміністративній справі за позовом  Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» до  Державного Казначейська служба України,  Офісу великих платників податків Державної податкової служби про  стягнення пені,-
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» звернулося до суду з позовом до Державного Казначейська служба України,  Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому просило стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню в розмірі 3583009,09грн. за порушення строків відшкодування на додану вартість за період квітень 2015 року. 
12.08.2020 р. Офісом великих платників податків Державної податкової служби було подана заява про залишення позову без розгляду.
Ухвалою  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року в задоволені вказаної заяви було відмовлено. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 17.08.2020 року, Офіс великих платників податків Державної податкової служби подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати спірну ухвалу та ухвалити нове рішення, яким залишити без розгляду позов Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод». 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом були пропущені не лише встановлені  КАСУ шестимісячні  строки, а й будь-які розумні строки для звернення до суду з позовом. Так, якщо позивач відраховує строк порушення свого права від дати набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції по справі №804/9952/15, а саме від 10.05.2016 року, то встановлений  КАСУ шестимісячний  строк спливає 10.11.2016 року. Стосовно твердження позивача про одержання відповіді від скаржника 09.07.2018 року на лист ПРАТ «ДМЗ» від 04.06.2018 року, то контролюючий орган зазначає, що при відрахуванні строку на звернення до суду з адміністративним позовом від дати одержання листа контролюючого органу від 09.07.2018 року №29043710/28-10-46-12 «Щодо повернення сум бюджетного відшкодування», початком строку с 17.07.2018 року, то встановлений  КАСУ шестимісячний  строк спливає 16.01.2019 року. При відрахуванні строку на звернення до суду з адміністративним позовом від дати набрання рішенням суду апеляційної інстанції по справі №160/7378/18, початком строку є 20.09.2019 року, то встановлений  КАСУ шестимісячний  строк спливає 20.03.2020 року. Проте, позивач звернувся з позовом 19.06.2020 року, тобто після спливу шестимісячного строку від вказаних дат, з який позивач міг пов`язувати початок перебігу процесуального строку звернення з цим адміністративним позовом. 
В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити у її задоволені. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів дійшла до наступного висновку. 
Відповідно до пункту  200.7  статті  200 ПК України  (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин у цій справі) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
За змістом пунктів  200.10,  200.11  статті  200 ПК України  протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
Пунктами 200.12, 200.13 цієї статті визначено, що орган державної податкової служби зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.
У відповідності до пункту 200.14 статті 200 якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Як передбачено положеннями пункту 200.15 цієї статті, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.
Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
У відповідності до пункту  200.23  статті  200 ПК України  суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Отже, якщо протягом встановлено ПК України  строку необхідних дій для відшкодування податку контролюючим органом здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту  200.23  статті  200 ПК України  нараховується пеня.
Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення повернення бюджетного відшкодування до тих пір поки не буде відшкодовано кошти.
Слід зазначити, що законодавцем надано платнику податків можливість захистити своє право шляхом оскарження не тільки рішення контролюючого органу, а й шляхом оскарження дії чи бездіяльності контролюючого органу (підпункт  17.1.7  пункту  17.1  статті  17 ПК України).
Аналогічне право закріплено й пунктом 2  статті 2 КАС України  згідно з яким до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності  Конституцією  чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Колегія суддів зазначає, що подана апеляційна скарга обґрунтована аналогічними доводами що і подана до суду першої інстанції заява про залишення позову без розгляду. 
Так, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що доводи скаржника  ґрунтується на припущеннях та здогадках з якої саме дати, на його думку, міг би починатись відлік строку звернення до суду без належного обґрунтування та підтвердження своєї позиції доказами.
Водночас, визначений законодавцем строк в 1095 днів свідчить на користь того, що  ПК України  надано можливість захистити своє право на стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ протягом цього строку. Після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.
За таких обставин, в даному випадку для обчислення строку звернення до адміністративного суду слід врахувати, що положення пункту  102.4  статті  102 ПК України  контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.
Оскільки контролюючі органи наділені правом стягнення з платників податків податковий борг та пеню на нього протягом 1095 днів то, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом  102.5  статті  102 ПК України  для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів, на думку суду апеляційної інстанції, є вірним, що узгоджується з позицією Верховного Суду  в постанові  від 17 квітня 2018 р. у справі №816/1369/17та в постанові від 14.03.2019 р. у справі №822/553/17.
При цьому, слід врахувати, що відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по справі № 160/7378/18 та надано строк на виконання протягом 10 робочих днів, тобто до 20.02.2020 року, проте скаржником вимоги постанови відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.02.2020 р. виконано не було.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З огляду на наведене, саме з 20.02.2020 р. після невиконанням Офісом великих платників податків Державної податкової служби протягом 10 робочих днів вимог постанови відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у позивача виникло право на адміністративний позов про стягнення пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість, про що правильно зазначив суд першої інстанції. 
Таким чином, позивач, звертаючись з цим позовом до суду 19.06.2020 р., не порушив, передбачений чинним законодавством, строк звернення. 
З огляду на наведене, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року – залишити без задоволення.
Ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров