КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
24 березня 2021 року                                                                                  м. Київ
 
Унікальний номер справи № 752/13768/20  
Апеляційне провадження 22-ц/824/4646/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
сторони          
позивач                      Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс»
 
відповідач                 ОСОБА_1 

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Марфіної Н.В., у справі за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,
 
в с т а н о в и в :
 
у липні 2020 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - Сервіс» (надалі КП ЕРЖФ «Житло - сервіс») звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 15 008,05 грн; нарахований індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 495,09 грн; три проценти річних від простроченої суми  396,67 грн.
В обґрунтування позову зазначало, що наказом № 37 від 25.04.2018, на підставі укладеного договору № 112 від 12.07.2017 між КП ЕРЖФ «Житло - сервіс» та                       КП «Спежитлофонд», організовано роботу по тимчасовому обслуговуванню житлового будинку по АДРЕСА_2 . Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 550 від 21.08.2019, вищевказаному будинку, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 . 
01.05.2018 між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території № 36 , предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання прибудинкових споруд та прибудинкової території у будинку              АДРЕСА_2 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором. 
Пунктом 6 договору про надання послуг встановлено, що рахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла  заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2018 по 01.05.2020 на загальну суму 15 008,29 грн. На підставі положень ст. 625 ЦК України, позивач нарахував до стягнення інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 495,09 грн та 3 % річних від простроченої суми, нарахованих за весь час прострочення у розмірі 396,67 грн за період з 01.05.2018 по 29.02.2020. Загальний розмір заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми становить 15 900,05 грн.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22.07.2020 справу передано до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2020 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП ЕРЖФ «Житло - сервіс» заборгованість по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в загальній сумі 15 008,05 грн витрати пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 2 700 грн та судовий збір у сумі 2 102 грн.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що до 28.12.2019 будинок по АДРЕСА_1 не був прийнятий в експлуатацію, та фактично це був будівельний майданчик, а тому жодна із обслуговуючих організацій не могла надавати свої послуги. Акт готовності будинку до експлуатації підписаний 24.12.2019. Будівельні роботи велися більше 6 років та 28.12.2019 Державна архітектурна інспекція України сертифікатом засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації. Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначати експлуатуючу організацію є виключним правом співвласників багатоквартирного будинку. 03.11.2020 співвласники будинку створили ОСББ «Теремківська, 3-А». До створення ОСББ не було обрано жодну експлуатуючу організацію, а роботи щодо обслуговування будинку здійснювалися співвласниками будинку за власної ініціативи самостійно. Суд не звернув уваги на те, що договір № 112 від 12.07.2017, укладений між КП «Спецжитлофонд» та КП ЕРЖФ «Житло - сервіс» суперечить закону, а укладаючи договір з позивачем 01.05.2018 він був введений в оману, оскільки позивач стверджував, що саме він є належною обслуговуючою організацію. До того ж цей договір укладено за відсутності дати його укладення. Вважає, що наказ від 25.04.2018 про початок тимчасового обслуговування будинку  суперечить закону та є внутрішнім документом позивача, а тому не може братися судом до уваги. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання житлово-комунальних послуг укладається між власником квартири та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою, а він на час укладення договору не був власником квартири, право власності на квартиру зареєстровано лише 14.02.2020. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Братищенко Ю.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що власники квартир у житловому будинку по АДРЕСА_1 фактично заселилися у будинок у 2017 році до введення будинку в експлуатацію, у зв`язку з чим і виникла необхідність в обслуговуванні будинку. Отримавши ключі від квартири, від поштової скриньки, від шаф з лічильниками відповідач вступив у користування квартирою з 12.07.2017. Оскільки на час надання послуг ОСББ не було створене КП «Спецжитлофонд» на законних підставах передало будинок на обслуговування до КП «Житло-Сервіс». А надалі з відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання будинку, який недійсним не визнавався. Вважає посилання відповідача на те, що такий договір може укладатися лише з власником квартири безпідставними, оскільки Закон України «Про житлово - комунальні послуги» не ототожнює поняття «споживач» і «власник квартири». За підготовку відзиву позивачем сплачено                        АО «Шенлі» 1 200 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу майнових прав від 07.10.2015. 
Згідно з п. 2.1 Статуту КП ЕРЖФ «Житло - сервіс», первинно затвердженого розпорядженням КМДА від 19.07.2000 №1205 із подальшими змінами та перереєстрацією, підприємство створене з метою задоволення потреб фізичних та юридичних осіб щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлових та нежитлових приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог законодавства. Будівельних норм, державних стандартів і правил, отримання прибутку від своєї діяльності, замовлення нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту.
12.07.2017 між КП ЕРЖФ «Житло - сервіс» та Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» укладено договір про передачу на технічне обслуговування та експлуатацію житлового будинку № 112 , предметом якого є передання Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс» на технічне обслуговування та експлуатацію житлового будинку за будівельною адресою: м. Київ. вул. Теремківська, буд. 3 та забезпечити надання житлово - комунальних послуг споживачам у відповідності до Закону України «Про житлово - комунальні послуги» а також виконувати функції балансоутримувача будинку. 
Згідно акту прийому - передачі, КП «Житло - сервіс» прийняло на обслуговування житловий будинок за будівельною адресою: АДРЕСА_2 (договір № 112 від 12.07.2017), рік забудови 2017 рік. 
20.11.2017 на підставі акта приймання - передачі, представник КП «Житло - сервіс» та представник генерального підрядника передали, а власник квартири АДРЕСА_1 , прийняв: ключ від квартири в кількості 4 шт, ключ від поштової скриньки в кількості 2 шт ключ від шафи ЦО, ХВП, ГВП в кількості 1 шт, ключ від шафи ел/щита в кількості 1 шт, паспорт на лічильники ЦО, ХВП, ГВП у кількості 3 шт, а також зафіксовано марку лічильника та показники. Вказаний акт підписано особисто ОСОБА_1 , представником позивача та генпідрядником.
Цього ж дня, між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» та ОСОБА_1 укладено договір № 194т про компенсацію витрат, предметом якого є зобов`язання споживача компенсувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, фактично понесені у зв`язку з користуванням споживачем житловим приміщенням № 36 загальною площею 83,50 кв м у житловому будинку. 
Відповідно до п. 1.2 вказаного договору, до складу таких витрат входить: витрати за фактично використаний споживачем обсяг електричної енергії та холодної води в т. ч. водовідведення відповідно до показань приладів обліку електричної енергії та холодної води у житловому приміщенні; витрати за використану КП «Спецжитлофонд» електричну енергію та холодну воду, що використовується для забезпечення технічного обслуговування будинку та освітлення місць загального користування будинку, які визначаються згідно показами будинкових приладів обліку, не враховуючи обсяг використаної електричної енергії та води споживачами, відповідно до показань їх квартирних засобів обліку, та які розділяються між всіма споживачами і нараховуються пропорційно площі приміщення споживача.
25.04.2018 на підставі наказу № 37 виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) департаменту будівництва та житлового забезпечення комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду        «Житло - сервіс» про початок тимчасового обслуговування та експлуатації житлового будинку по АДРЕСА_2 до повного прийняття закінченого будівництвом об`єкта, відповідно до договору № 112 від 12.07.2017 між                КП ЕРЖФ «Житло - сервіс» та КП «Спецжитлофонд» та у зв`язку з виробничою необхідністю наказано головному інженеру підприємства ОСОБА_3 до повного прийняття закінченого будівництвом об`єкта, організувати роботу по тимчасовому обслуговуванню житлового будинку по АДРЕСА_2 ; головному інженеру відділення № 4 з 01.05.2018 розпочати тимчасове обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 . 
01.05.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір № 36 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкової території у будинку АДРЕСА_2 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідач не виконує умови договору щодо сплати обов`язкових платежів. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець -це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться і послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до ст. 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону, якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 цього ж Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 та ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Виходячи з приписів вищезазначених норм суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача за надані останнім послуги відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 204 ЦК України дійсність правочину презюмується.
За обставинами справи встановлено, що відповідач 06.05.2015 за договором про відступлення права вимоги придбав майнові права на квартиру АДРЕСА_2 та 20.11.2017 отримав ключі від квартири та від поштової скриньки,  ключ від шафи ЦО, ХВП, ГВП, ключ від шафи ел/щита, паспорт на лічильники ЦО, ХВП, ГВП, що підтверджується актом  приймання - передачі та не спростовується відповідачем. У даному акті також зафіксовано марки лічильників та їх показники. 
Вказане свідчить про те, що з 20.11.2017 мав доступ до квартири. Доказів неможливості використання квартири відповідачем не надано. Відтак сам по собі факт прийняття будинку в експлуатацію лише 28.12.2019 не свідчить про те, що позивач не надавав послуги з обслуговування цього будинку та прибудинкової території, та не вказує на те, що відповідач не був споживачем таких послуг.
20.11.2017 між КП «Спецжитлофонд» та ОСОБА_1 укладено договір, згідно з яким останній як споживач зобов`язався компенсувати у повному обсязі витрати, фактично понесені КП «Спецжитлофонд» у зв`язку з користуванням споживачем житловим приміщенням АДРЕСА_2 . До таких витрат віднесено витрати на постачання електроенергії, холодної води та водовідведення. 
Зазначені докази спростовують доводи відповідача про те, що він не користувався  житловим приміщенням АДРЕСА_2 та до створення ОСББ будь - яка організація не надавала послуг з утримання будинку та прибуткової території. 
За договором, укладеним між КП ЕРЖФ «Житло - сервіс» та КП «Спецжитлофонд» 12.07.2017 вказаний будинок передано на технічне обслуговування позивачу, який має виконувати функції балансоутримувача будинку. Зазначений договір недійсним не визнавався, а тому доводи апеляційної скарги про те, що він суперечить закону не можна визнати обґрунтованими.
01.05.2018 відповідач уклав з КП ЕРЖФ «Житло - сервіс» договір № 36 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконання надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_2 .
Відповідно до умов договору КП ЕРЖФ «Житло - сервіс» взяло на себе зобов`язання  надати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач зобов`язався своєчасно оплатити надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором.
З часу укладення цього договору відповідач не звертався ні до КП ЕРЖФ «Житло - сервіс», ні до будь - якого державного органу із скаргами щодо ненадання послуг чи надання неякісних послуг.
Відповідач також не оскаржував такий договір та він недійсним не визнавався, а тому доводи апеляційної скарги про те, що такий договір укладено під впливом обману колегія суддів вважає безпідставними. 
Зазначений договір укладено з відповідачем як із споживачем послуг, а тому та обставина, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 за відповідачем зареєстровано 14.02.2020 не звільняє останнього від обов`язку виконувати умови договору та оплатити надані позивачем послуги.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Правильність застосування позивачем тарифів та правильність самого розрахунку заборгованості відповідач не оспорює.
 За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відтак законом встановлено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на надання професійної правничої допомоги на стадії апеляційного розгляду позивачем  надано договір від 02.07.2021, укладений з Адвокатським об`єднанням «Шенлі» з додатком, який містить вартість послуг, наданих адвокатом та детальний опис робіт. Позивач просить стягнути з відповідача 1 200 грн, які за договором він має сплатити на користь адвокатського об`єднання за підготовку відзиву на позовну заяву. Відповідно до додатку № 1 до договору вартість послуги «представництво у суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги» складає 1 200 грн.
Надані докази підтверджують понесення витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 1 200 грн. Ці витрати  пов`язані з розглядом справи та є обґрунтованими.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення понесені позивачем витрати у зв`язку з апеляційним розглядом справи підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 грудня 2020 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - Сервіс» 1 200 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає за виключенням випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.
 
Постанова складена  24.03.2021.

Головуючий                                                                                                 Л. Д. Махлай 

Судді                                                                                                             В. А. Кравець

 
О. Ф. Мазурик