ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 750/4111/20                                                                              Суддя першої інстанції: Логвіна Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Беспалова О.О. та Собківа Я.М.,
          при секретарі                    - Василенко Ю.А., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И Л А :
У травні 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до інспектора СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 
- визнати постанову серії БАА №030322 від 25.04.2020 року, винесеної інспектором СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУ НП в Чернігівській області, капітаном поліції Чикало С.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП України протиправною та скасувати, провадження у справі закрити. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2020 року адміністративного позову задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, не залучено Головне управління Національної поліції в Чернігівській області в якості другого відповідача чи третьої особи у справі, хоча вирішено питання про права та обов`язати останнього. 
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, на спростування доводів ОСОБА_1 не надано доказів правомірності винесеної постанови, за відсутності матеріалів фіксації події.
Колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції у зв`язку із порушенням судом норм процесуального права, з огляду на наступне. 
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 24.04.2020 року інспектором СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Чикало Сергієм Васильовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої 25.04.2020 року о 20 год. 10 хв. В с. Жавінка, поворот на річковий порт, ОСОБА_1 керував автомобілем та не був пристебнутий паском безпеки, не мав при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.3 «в», 2.1 «а», 2.1 «б» ПДР України, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 121 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Частиною 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Крім того, суд першої інстанції наділений повноваженнями щодо залучення у справу суб`єктів владних повноважень в якості третіх осіб.
Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що відповідачем у даній справі є виключно інспектор СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Чикало С.В., тобто посадова особа суб`єкта владних повноважень - Головного управління НП в Чернігівській області при здійсненні ним публічно - владних повноважень на підставі закону.
Крім того, зі змісту резолютивної частини оскаржуваного рішення вбачається, що судом стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Чернігівській області судовий збір.
Отже, судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не залучено Головне управління Національної поліції в Чернігівській області в якості співвідповідача у справі хоча вирішено питання про обов`язки останнього, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального права. 
Щодо стосується суті виявленого правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
02.07.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року. 
Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Так, ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.
Аналогічні приписи містяться в Наказі Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, яким затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.
Відповідно до п. 4 Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Приписами ст. 14 та ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до п. 1.3 правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.
Відповідно до п.2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, (б) реєстраційний документ на транспортний засіб, (ґ) чинний страховий поліс.
Згідно п. 2.3 (в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними. 
Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1,4 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Згідно з вимогами ч.ч. 2,3 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Колегія суддів наголошує, що Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області до апеляційної скарги надано 3 рапорти: капітана поліції Чикало С.В., капітана поліції Булах В.М. , старшого лейтенанта Радченка А.В. , та 3 диски із записом події за участі ОСОБА_1 , втім, колегія суддів звертає увагу, що на вказаних вище записах (які є однаковими) міститься лише факт розмови із позивачем на тему вживання алкогольних засобів, на якому позивач погоджується, що вживав спиртне напередодні ввечері, що, на переконання колегії суддів не свідчить про стан сп`яніння позивача враховуючи час фіксації відповідної події (20 година вечора), крім того відповідачем не надано протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано відповідні події, останній в матеріалах справи відсутній.
Варто також наголосити, що постановою серії БАА №030322 від 25.04.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи за відмову пройти медичне обстеження, а за керування транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки та за відсутності водійських прав, проте запису події з даними епізодами матеріали справи не містять, як і не містять показань свідків відносно даних правопорушень, в оскаржуваній постанові відсутні записи про свідків, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, як це передбачено нормами КАС України, відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог ПДР України, відсутні матеріали відео фіксації правопорушення, покази свідків, тощо.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень скасовує постанову і закриває справу.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - залишити без задоволення, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 311, 317, 321, 322, 328 колегія суддів  

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2020 року - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 030322 від 25.04.2020 року, справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 О.О.Беспалов  

                                                                                                    Я.М.Собків