Справа № 991/10523/20
Провадження №11-сс/991/89/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року        м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого   ОСОБА_2 ,
суддів   ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 , 
за участю:
представника товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» - адвоката ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 , 

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 січня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 52020000000000138 від 24.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, 
ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.01.2021 задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у межах кримінального провадження № 52020000000000138 від 24.02.2020 та накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення 24.12.2020 обшуку офісних приміщень ТОВ «Укр Газ Ресурс», розташованих за адресою: місто Київ, вулиця Рилєєва, будинок 10а, а саме: комп`ютер (моноблок) Lenovo, S/N: Р9018XD5.
На обґрунтування ухвали слідчим суддею зазначено наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено обставини, що свідчать про можливе заволодіння коштами АТ «Укрзалізниця» у сумі понад 2,8 млрд. грн. 
Зокрема, у діях службових осіб АТ «Укрзалізниця» вбачаються ознаки змови на заволодіння коштами АТ «Укрзалізниця» з представниками ТОВ «Юг Газ», ТОВ «Скела Терциум», а також, ймовірно, з представниками ТОВ «Укр Газ Ресурс».
За результатами проведеного 24.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2020 обшуку нежитлових приміщень, які використовує ТОВ «Укр Газ Ресурс», вилучено комп`ютер (моноблок) Lenovo, s/n: P9018XD5, який постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 24.12.2020 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він може зберігати на собі сліди вчинення злочину.
Попереднім оглядом під час обшуку цього моноблоку встановлено, що доступ до нього обмежено власником, володільцем або користувачем та пов`язаний із подоланням системи логічного захисту у вигляді шифрування накопичувачів інформації. За робочим місцем, де знаходився моноблок, виявлено комерційну пропозицію № 507 від 24.10.2019, адресовану АТ «Укрзалізниця», а також проекти листів від імені АТ «Укрзалізниця» стосовно акцепту пропозиції ТОВ «Укр Газ Ресурс». У зв`язку із цим органом досудового розслідування прийнято рішення про його вилучення.
За переконанням слідчого судді, прокурором та детективом у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучений 24.12.2020 під час обшуку офісних приміщень моноблок Lenovo може відповідати критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та може бути використаний як доказ факту можливого заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця», після подолання системи логічного захисту та огляду інформації, яка на ньому міститься.
Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.
Слідчий суддя вважала доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки це сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речового доказу; таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду, 15.01.2021 адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Укр Газ Ресурс» подано апеляційну скаргу, у якій прохає скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.01.2021 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як необґрунтована, що порушує вимоги КПК України та чинного законодавства в цілому.
На підтвердження доцільності застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна слідчим суддею не наведено жодного допустимого доказу (документів), які б були долучені до клопотання.
В ухвалі взагалі відсутні підстави, які б свідчили про те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. 
Мотиви слідчого судді, на думку адвоката, зводяться до констатування факту визнання майна речовим доказом та цитування норм КПК України.
Слідчим суддею не враховані його доводи, зокрема, не було встановлено навіть формальних фактів, які б вказували на те, що арештоване майно є речовим доказом; не враховано, що органом досудового розслідування не зафіксовано момент вилучення моноблоку Lenovo, місце його вилучення, та взагалі - місцезнаходження вказаного моноблоку в приміщенні до початку та в ході обшуку.
Слідчий суддя не навів належного правового обґрунтування неврахування доводів стосовно порушень, допущених детективами НАБУ під час проведення обшуку, та як наслідок - неможливості використання вилученого моноблоку як доказу. 
Слідчий суддя необґрунтовано відхилила клопотання про допит понятих та детектива, що призвело до не з`ясування обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
За переконанням адвоката, він має право на звернення із апеляційною скаргою, оскільки хоч вказаний моноблок Lenovo не є власністю ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» чи будь-кого із його співробітників, Конституція України гарантує право на апеляційне оскарження у більш широкому розумінні, ніж передбачено у главі 31 КПК України, що кореспондується із ст. 24 КПК України.

Позиції учасників судового провадження
Представник ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, прохав її задовольнити. Наполягав, що вилучений моноблок не є власністю ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» чи співробітників товариства, а орган досудового розслідування помилкового пов`язує вилучене майно із ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС». Втім, скасування арешту із цього майна унеможливить подальше використання інформації, що міститься у ньому, у кримінальному провадженні. Вважає, що постанова детектива про визнання моноблока речовим доказом містить лише припущення щодо його відповідності ст. 98 КПК України. Підтвердив, що приміщення, у яких проводився обшук, знаходиться у тимчасовому безоплатному користуванні ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС». 
Прокурор вважав, що доводи апеляційної скарги не обґрунтовані, прохав залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.01.2021 - без змін. Пояснив, що за переконанням сторони обвинувачення, моноблок може містити інформацію, яка має значення для кримінального провадження. Втім дотепер її фіксація не проведена, оскільки для цього необхідне спеціальне обладнання. Інші особи із клопотанням про повернення моноблоку не звертались. 

Мотиви суду
Заслухавши доповідь головуючого, доводи учасників судового провадження та обговоривши їх, дослідивши матеріали апеляційного провадження, Суд дійшов наступних висновків.
Загальні приписи застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешту майна, містяться у статтях 131, 132, 170-173 КПК України.
Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна (ст. 131 КПК України). 
Арешт на майно третіх осіб накладений з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000138 від 24.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України. 
За версією слідства, в грудні 2019 року службові особи АТ «Укрзалізниця» здійснили перерахунок на користь ТОВ «Укр Газ Ресурс» грошових коштів АТ «Укрзалізниця» в сумі 18 259 856 грн за природний газ, без проведення публічних закупівель, без укладення будь-якого договору та без належних документів про фактичне отримання і споживання газу. Крім того, в січні 2020 року службові особи АТ «Укрзалізниця» під час проведення закупівлі природного газу за переговорною процедурою, згідно оголошення UA-2020-01-29-001938-с, визнали переможцем учасника ТОВ «Укр Газ Ресурс» з ціновою пропозицією 51 792 000,00 грн. При цьому службовими особами АТ «Укрзалізниця» необґрунтовано відхилено пропозиції ТОВ «Євроенерготрейд» з ціною 46 257 450, 50 грн, ТОВ «Енерджі Трейд Груп» з ціною 45 567 052, 27 грн та ТОВ «Газова Компанія «Інвестсервіс» з ціною 45 339 217, 00 грн, що свідчить про замах на можливу розтрату грошових коштів АТ «Укрзалізниця» на користь ТОВ «Укр Газ Ресурс» у сумі понад 5 млн грн.
24.12.2020 у межах зазначеного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2020 проведено обшук офісних приміщень ТОВ «Укр Газ Ресурс», розташованих за адресою: вул. Рилєєва, 10-а у м. Києві. За результатами обшуку детективами НАБУ було виявлено та вилучено комп`ютер (моноблок) Lenovo, S/N: Р9018XD5.
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_8 від 24 грудня 2020 року вилучений моноблок визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с. 28-29).
26 грудня 2020 року прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 засобами поштового зв`язку до Вищого антикорупційного суду скеровано клопотання про арешт зазначеного моноблоку, яке ухвалою слідчого судді від 12 січня 2021 року задоволено.
В обґрунтування доцільності арешту майна слідчий суддя зазначила на відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому наклала арешт на комп`ютер (моноблок) Lenovo, S/N: Р9018XD5, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Слідчий суддя встановила, що підставою вилучення моноблоку є наявність переконливих доводів вважати, що на ньому може міститися інформація, дозвіл на відшукання якої надано слідчим суддею в ухвалі від 15.12.2020, тобто не комп`ютер, а інформація на ньому. Однак без подолання логічного захисту, оглянути комп`ютер неможливо. Лише після проведення огляду відомостей, які містяться на ньому, можливо визначитись чи можуть бути доказом у справі отримані відомості, чи необхідний моноблок для проведення експертизи, а також встановити особу власника чи користувача цього комп`ютера.
В той же час, із апеляційною скаргою на зазначену ухвалу слідчого судді в інтересах ТОВ «Укр Газ Ресурс» звернувся адвокат ОСОБА_6 , який, з одного боку, заперечує приналежність вилученого моноблоку ТОВ «Укр Газ Ресурс», а з іншого боку, оспорює факт його відповідності критеріям ст. 98 КПК України. ОСОБА_6 також зазначає про допущенні процесуальні порушення під час проведення обшуку, що, на його думку, має бути наслідком неможливості використання цього доказу у цьому кримінальному провадженні. 

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб. 
Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя Вищого антикорупційного суду зазначених вимог закону дотримався.

Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя встановив обгрунтованою та доведеною прокурором правову підставу, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання та накладення арешту на вилучений моноблок, який відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги та висновки слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного. 
Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно зі статтею 98 КПК України речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Відповідно до протоколу обшуку від 24.12.2020 (аркуш 4 протоколу обшуку, а.с. 48), ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які представились працівниками ТОВ «Укр Газ Ресурс», самостійно вказали детективам шлях руху та місцезнаходження офісу ТОВ «Укр Газ Ресурс», відчинили офісне приміщення з табличкою «203-206» та завірили детективів, що інших приміщень, які б займало товариство, немає. Під час обшуку, який проводився за присутності адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , напроти робочого кабінету головного бухгалтера ОСОБА_10 за робочим місцем працівника ТОВ «Укр Газ Ресурс» було віднайдено комп`ютер (моноблок) Lenovo, S/N: Р9018XD5 (аркуш 8 протоколу обшуку, а.с. 52). Оскільки доступ до моноблоку був заблокований відповідним паролем входу, з метою подолання системи логічного захисту, його було вилучено. Зазначені дії детективів, за переконанням колегії суддів, цілком узгоджуються із вимогами абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України. 
Оскільки у приміщеннях, які перебувають у користуванні ТОВ «Укр Газ Ресурс» за адресою: вул. Рилєєва, 10-а у м. Києві, співробітниками цього товариства добровільно надавались документи, які пов`язані із купівлею газу природного та його подальшим продажем на адресу АТ «Укрзалізниця», тобто ті, які стосуються предмета кримінального провадження, детективи співвіднесли приналежність вилученого моноблоку до діяльності саме ТОВ «Укр Газ Ресурс». Зазначене обумовлює вірогідність знаходження на моноблоці інформації, яка може стосуватись тих відомостей, які є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000138 від 24.02.2020. 
Втім, зазначення ж адвокатами під час обшуку про неналежність моноблоку ТОВ «Укр Газ Ресурс» не є перешкодою для досягнення мети проведення обшуку та вилучення майна, власник якого на момент проведення такої слідчої дії не встановлений. 
З приводу заперечень адвоката про допущення слідчим суддею неповноти судового розгляду, яке слід усунути судом апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне. 
Із наданих матеріалів судової справи вбачається, що слідчим суддею під час розгляду клопотання було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_6 та досліджено відеозапис ходу проведення обшуку. В той же час підстав, визначених ч. 2 ст. 404 КПК України, для повторного дослідження такого доказу під час апеляційного перегляду адвокатом не наведено. А тому у його дослідженні колегією суддів було відмовлено. 
Окрім того, колегією суддів було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката про допит понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також детектива ОСОБА_14 , оскільки ті обставини, які, за переконанням адвоката, мали б бути повідомлені вказаними свідками, виходять за межі питань, вирішених слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали. 
А тому такі твердження адвоката ОСОБА_6 не приймаються Судом до уваги. 
За наслідком розгляду клопотання та дослідження наданих у розпорядження слідчого судді матеріалів було обґрунтовано встановлено про наявність підстав стверджувати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування. Тобто зазначена умова слідчим суддею була також дотримана. 
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо процесуальних порушень, допущених детективами під час проведення обшуку, як на підставу скасування арешту, колегія суддів зауважує на таке. 
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. 
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Згідно із вимогами ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
В той же час, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК України).
Із наведеного вбачається, що оцінка доказів є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. В той же час під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень як слідчого судді, так і колегії суддів апеляційної інстанції під час перегляду ухвали слідчого судді. 
Представником ТОВ «Укр Газ Ресурс» ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного перегляду не було наведено фактів, які б свідчили про очевидну недопустимість доказів, як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобутих завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. А тому такі доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження у ході її розгляду. 
Окрім іншого, колегія суддів відзначає, що прокурором дотриманий визначений абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України 48-годинний строк звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна -комп`ютера (моноблоку) Lenovo, S/N: Р9018XD5.
Інших аргументів, які б свідчили про безумовні підстави для скасування ухвали слідчого судді адвокатом ОСОБА_6 не наведено. 

Окремо оцінюючи позицію апеляційної скарги про неналежність вилученого монітору ТОВ «Укр Газ Ресурс», Суд зазначає наступне. 
Частиною 2 ст. 24 КПК України гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Суть арешту майна зводиться до позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК України). При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (п.п. 5,6 ч. 2, ч. 3 ст. 173 КПК України).
Зазначене у своїй сукупності дає підстави стверджувати, що законодавець визначив коло осіб, права яких обмежуються у випадку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Тобто обов`язковою умовою для визначення належного суб`єкта, що має право ставити перед слідчим суддею питання про захист права володіння, користування чи розпорядження внаслідок накладення арешту, є наявність у такої особи відповідних прав на майно. 
Як зазначено представниками ТОВ «Укр Газ Ресурс» у запереченнях до протоколу обшуку, а також стверджувалось у судовому засіданні у суді першої інстанції та в апеляційній скарзі, ТОВ «Укр Газ Ресурс» не є власником вилученого комп`ютера (моноблоку) Lenovo, S/N: Р9018XD5, а підставою для звернення із апеляційною скаргою є реалізація права товариства на оскарження судового рішення, передбаченого кримінальним процесуальним законодавством. 
Приймаючи до увагу виказану позицію представника ТОВ «Укр Газ Ресурс» та беручи до уваги, що вилучений моноблок ТОВ «Укр Газ Ресурс» не належить, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваною ухвалою права цього товариства жодним чином не порушуються. Крім того, навіть у випадку скасування арешту з комп`ютера (моноблоку) Lenovo, він має бути повернутий власнику, яким ТОВ «Укр Газ Ресурс» не являється. Оскільки ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.01.2021 права та інтереси ТОВ «Укр Газ Ресурс» на володіння, користування чи розпорядження не обмежуються, правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката відсутні безвідносно наведених вище обставин.

Висновки суду
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
В силу вимог ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін. 
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду повно та всебічно досліджені матеріали клопотання прокурора, внаслідок чого постановлено ухвалу про наявність підстав для арешту комп`ютера (моноблок) Lenovo, S/N: Р9018XD5, який був вилучений під час обшуку за адресою: м. Київ, вулиця Рилєєва, будинок 10а, з метою його збереження як речового доказу. А доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах в інтересах ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді. Тому підстав для її задоволення немає. 
Керуючись статтями 131-132, 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 січня 2021 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2 

Судді: ОСОБА_3 

ОСОБА_4