Справа № 444/3384/18                                 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 22-ц/811/3067/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: 68

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 лютого 2021 року  Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Ванівського О.М.,
суддів – Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.
секретаря Симець В.І.,
з участю: апелянта – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ча – ОСОБА_1  на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-
в с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року ОСОБА_4  звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить визнати автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частки автомобіля TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки автомобіля TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з.  НОМЕР_4 , в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
05 березня 2019 року позивач ОСОБА_5  подала заяву про збільшення позовних вимог, яку мотивувала тим, що 05 вересня 2014 року між нею, ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за номером 27. За час перебування у шлюбних відносинах ними було набуто у власність автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 (попередні д.н.з. НОМЕР_2 ) на підставі Договору купівлі - продажу транспортного засобу № 4644 2017/687495 від 31.10.2017р., який було зареєстровано за відповідачем - ОСОБА_2 . 12 вересня 2018 року Жовківським районним судом Львівської області ухвалено рішення за результатами розгляду справи № 444/1962/18, яким шлюб між сторонами було розірвано. Вважає, що оскільки автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова  НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 набутий ними за час шлюбу, за спільні кошти, тому таке майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу зиходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні. Не досягнення між сторонами згоди щодо користування та розпорядження автомобілем, одноосібне користування відповідачем транспортним засобом, обмеження їй доступу до автомобіля, стало підставою для звернення позивача до Жовківського районного суду Львівської області із позовом про поділ майна подружжя. Після відкриття провадження у справі 29.11.2018 р. із відповіді Територіального сервісного центру № 4644 (вих. № 31/13-3 від 01.11.201,8р.) позивачу стало відомо, що транспортний засіб TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, поділ якого є предметом розгляду у даній справі, перереєстрований 28.07.2018р. на громадянку ОСОБА_7 (матір відповідача), в територіальному сервісному центрі 4646 і присвоєний державний номерний знак НОМЕР_6 . Зазначає, що продаж вказаного автомобіля відбувся без її дозволу та відома, жодних коштів від реалізації транспортного засобу вона не отримувала та останні не були витрачені на сімейні потреби. Вважає, що відчуження автомобіля спричинено її зверненням до Жовківського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (24 липня 2018 року постановлено ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі № 444/1962/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу). Зазначає, що з Договору купівлі-продажу № 4646/2018/1044116 транспортного засобу від 28.07.2018 р., ціна такого складає 500 000, 00 (п`ятсот тисяч) гривень 00 коп. Оскільки, транспортний засіб був відчужений відповідачем без її волі, а кошти отримані за договором купівлі-продажу було використано відповідачем на свій розсуд, проти позивача волі, тобто не в інтересах сім`ї та не на її потреби, тому вважає, що має право на відшкодування 1/2 вартості проданого автомобіля, що складає 250 000, 00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Просила визнати автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова  НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 1/2 вартості автомобіля марки TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_7 , що складає 250 000, 00 грн. та стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати.
Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2020 року  позов задоволено.
Визнано автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_9 ) грошову компенсацію в розмірі 1/2 вартості автомобіля марки TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 , що складає 250 000 (двісті пятдесять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_9 ) сплачений нею судовий збір при зверненні в суд із позовом в розмірі 2500 грн. 00 коп.
Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ча – ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і не обґрунтованим, суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи, надав доказам неправильну оцінку.
Покликається на те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу №4644/2017/687495 від 31.10.2017 року рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 23,01.2020 року визнаний недійсним, як такий що укладений ОСОБА_8 без згоди його дружини - ОСОБА_7 , за наведених обставин, такий об`єкт цивільних прав не може бути визнаний об`єктом спільної сумісної власності, оскільки наслідком недійсності правочину є двостороння реституція - повернення сторін у попередній стан.
Звертає увагу на те, що в ході допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 підтверджено що договори купівлі - продажу транспортного засобу №4644/2017/687495 від 31.10.2017 року та 28.07.2018 року №4646/2018/1044116 фактично є удаваними правочинами. Так, укладаючи договір купівлі продажу транспортного засобу №4644/2017/687495 від 31.10.2017 року, сторони фактично укладали договір дарування. Жодних коштів за наслідками укладення такого договору покупцем продавцю не передавалось. Ціна продажу транспортного засобу вказана в договорі істотно не відповідає ринковій ціні такого транспортного засобу. ОСОБА_2 та його колишня дружина ОСОБА_5 на момент: укладення договору купівлі - продажу транспортного засобу №4644/2017/687495 від 31.10.25017 року не працювали та доходів не отримували. У матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_9 чи ОСОБА_2 будь - яких доходів. Також відсутні докази проведення розрахунків за транспортний засіб, зокрема такий факт не підтверджується й змістом договору.
Укладаючи договір купівлі - продажу транспортного засобу 28.07.2018 року №4646/2018/1044116 ОСОБА_2 також не отримував жодних коштів від своєї матері ОСОБА_7 . Зазначений факт підтверджується відсутністю відповідних доказів, а також показами свідків. Показами свідків підтверджується, що метою укладення такого договору с фактично повернення спірного автомобіля в спільну власність, (зокрема й володіння) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Тобто сторони фактично вчинили правочин спрямований на розірвання попередньо — укладеного договору купівлі — продажу транспортного засобу .№4644/2017/687495 від 31.10.2017 року. 
Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта - ОСОБА_1 на підтримання вимог своєї апеляційної скарги дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволенню.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кошти від продажу автомобіля ОСОБА_2 були використані на свій розсуд проти волі другого з подружжя - позивача і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховані відповідачем, а відтак автомобіль визнано об`єктом спільної сумісної власності.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 05.09.2014 року зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_11 .
За час спільного проживання у сторін народилася одна дитина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 .
Під час перебування у шлюбі сторін, відповідач - ОСОБА_2 придбав у власність транспортний засіб марки TOYOTA RAV4, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу 4644/2017/687495 транспортного засобу від 31.10.2017 року укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 . Ціна транспортного засобу складала 48000,00 грн. Даний договір підписаний обома сторонами.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.
       Нормами ч. 1-3 ст. 65 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.  Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.  Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.
       За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.
     Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СКУкраїни при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 23.01.2020 року визнано недійсним договір купівлі-продажу 4644/2017/687495 транспортного засобу від 31.10.2017 року, а саме автомобіля марки Toyota, модель RAV4, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , який укладений між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець). Стягнено в рівних частинах з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 21.05.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 19.12.2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 в користь ОСОБА_7 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_14 сплачений нею судовий збір при зверненні в суд із позовом в розмірі 768 грн. 40 коп.
Вказане рішення було залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року.
Згідно ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вищевказаними рішенням встановлено, що на час купівлі-продажу спірного автомобіля, ОСОБА_2 , був відомий той факт, що відповідач ОСОБА_8 знаходився у зареєстрованому шлюбі та автомобіль який він придбаває є спільним майном подружжя. Сам відповідач ОСОБА_8 здійснюючи продаж спільного автомобіля подружжя також діяв не добросовісно, оскільки не повідомив свою дружину, позивача по справі, про продаж автомобіля і не отримав її згоду.
За наведених обставин, такий об`єкт цивільних прав не може бути визнаний об`єктом спільної сумісної власності, оскільки наслідком недійсності правочину є двостороння реституція – повернення сторін в попередній стан.
Крім того, укладаючи договір купівлі – продажу транспортного засобу №4644/2017/687945 від 31.10.2017 року, сторони фактично уклали договір дарування. Жодних коштів за наслідками укладення такого договору покупцем продавцю не передавались.
Враховуючи наведене автомобіль марки Toyota, модель RAV4, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 не набувався ОСОБА_9 чи ОСОБА_2 у спільну сумісну власність, договір про таке набуття визнаний судом недійсним і не може спричинити жодних правових наслідків. 
А відтак колегія суддів вважає, що рішення Жовківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2020 року слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя – відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задоволив апеляційну скаргу, то з  ОСОБА_3 слід стягнути в користь ОСОБА_2 3750 грн. сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ча – ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя – відмовити.
Стягнути ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 ) сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3750 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 18.02.2021 року.

Головуючий :                                                  Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.