ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/1986/20	Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В. 	
Провадження № 33/817/57/21 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2021 р. 	м. Тернопіль	

Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. ознайомившись із матеріалами справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Рукавця О.В. на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
На вказану постанову ОСОБА_1 та захисник Рукавець О.В. 13 жовтня 2020 року подали апеляційну скаргу, а також заявили клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, мотивуючи тим, що на оголошенні постанови вони не були присутні, її повний текст було виготовлено 22 грудня 2020 року і того ж дня копію постанови отримав ОСОБА_1 .
Жодних інших підстав для поновлення пропущеного строку в апеляційній скарзі не наведено.
Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши її доводи в частині клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що він поновленню не підлягає у зв`язку з наступним.
Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Тобто, у цій справі строк апеляційного оскарження постанови судді закінчився 27 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу надіслано поштою 05 січня 2021 року, тобто через дев`ять днів після закінчення десятиденного строку оскарження.
З матеріалів справи та змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Рукавець О.В. брали участь в судовому розгляді 17 грудня 2020 року. При цьому, згідно протоколу судового засідання та його звукозапису постанова суду була в повному обсязі проголошена суддею після виходу з нарадчої кімнати 17 грудня 2020 року о 15 год. 22 хв. (а.с.144-146), що спростовує доводи апелянтів про виготовлення повного тексту оскарженої постанови лише 22 грудня 2020 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Рукавець О.В. стверджують, що не були присутні при оголошенні судом постанови, однак не наводять жодних обставин, які перешкодили їм це зробити, та не вказують причин, з яких покинули зал судових засідань до виходу судді з нарадчої кімнати.
Також, з матеріалів справи і доводів апеляційної скарги слідує, що ОСОБА_1 копію постанови отримав 22 грудня 2020 року, тобто за п`ять днів до закінчення десятиденного строку оскарження. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисник Рукавець О.В. в частині доводів щодо підстав поновлення строку на апеляційне оскарження не навели жодних причин, які перешкодили їм подати апеляційну в межах строку апеляційного оскарження, тобто до 27 грудня 2020 року.
Разом з тим, причини пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. За відсутності таких, поновлення процесуального строку буде порушенням принципу юридичної визначеності.
Так, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", сформульовано висновки щодо застосування елементів принципу юридичної визначеності, відхід від якого можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.
Про наявність таких обставин у поданій апеляційній скарзі не зазначено і не обґрунтовано.
Враховуючи наведене і те, що в апеляційній скарзі не наведено відомостей про непереборні та об`єктивні перешкоди, які би вказували на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, то в задоволенні клопотання про поновлення цього строку лише з тієї підстави, що ОСОБА_1 копію постанови отримав 22 грудня 2020 року, слід відмовити.
Згідно ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Рукавця О.В. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Рукавця О.В. на вказану постанову повернути.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя