ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 р.	Справа № 520/5311/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост" та Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Горшкова О.О.) від 23.09.2020 року (повний текст складено року) по справі № 520/5311/2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост"
до Головного управління ДПС у Харківській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом  до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:
- №00000870518 від 09 квітня 2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (11021000) на 682026,00 гри. та штрафною (фінансовою) санкцію (штраф) в сумі 170506,50 грн., а всього 852 532,50 грн.;
- №00000880518 від 09 квітня 2020 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за звітний період 9 міс. 2019 року на суму 625 099,00 грн. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №00000870518 від 09 квітня 2020 року про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств  на суму 852 532,50 грн., у тому числі 682 026 грн. 026 коп. та штрафною (фінансовою) санкцію (штраф) в сумі 170 506 грн. 50 коп.
Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №00000880518 від 09 квітня 2020 року про зменшення позивачу суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за звітний період 9 міс. 2019 року на суму 625 099,00 грн.
Стягнуто на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 21020 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.
Представник позивача звернувся до суду першої інстанції із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат по справі задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області  витрати на професійну правничу допомогу по справі № 520/5311/2020  у розмірі 10000 грн. 00 коп. на користь ТОВ "БК "Форт-Пост".
В задоволенні решти заяви відмовлено.
Позивач не погодився з додатковим рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про розподіл судових витрат та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач не погодився з додатковим рішенням суду першої інстанції в частині задоволення заяви про розподіл судових витрат та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї заяви в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити її без задоволення, посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви про розподіл судових витрат.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу позивача не подав.
Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
На адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про заміну відповідача по справі.
Колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893 вирішено: ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, до якого у тому числі, включено Головне управління ДПС у Харківській області.
Абзацом 3 пункту 2 постанови кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 установлено, що територіальні органи ДПС України, що ліквідуються відповідно до п.1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення ДПС України територіальних органів згідно з абз. 4 п. 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів. що ліквідуються. Таке рішення приймається ДПС України після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи ДПС України. що будуть утворені згідно з абз. 4 п. 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, та заповненням 30 % вакансій.
В абзаці 4 п. 2 постанови кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893  закріплено, що права та обов`язки територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до п. 1 цієї постанови, переходять ДПС України та її територіальним органам.
Наказом ДПС України від 30.09.2020 року № 529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено Головне управління ДПС у Харківській області.
14.12.2020 року проведено державну реєстрацію створення Головного управління ДПС у Харківській області як відокремленого підрозділу юридичної особи- ДПС України, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 1000741030008085321.
Наказом ДПС України від 24.12.2020 року № 755 розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС України. утвореними як її відокремлені підрозділи, повноважень і функцій територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до п. 1  постанови Кабінету міністрів України від 30.09.2020 року № 893.
Відповідно до п.6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.
Таким чином, на цей час всі права та обов`язки Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) перейшли до його правонаступника - Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495).
Згідно  ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України), у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне здійснити процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області на належного правонаступника - Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг та відзив на апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково клопотання представника позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що виходячи з реальності, необхідності та розумності розміру витрат, понесених на правову допомогу у розрізі вищезазначених послуг, принципу співмірності, витрати на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, складають 10000,00 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
За приписами п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
При цьому частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).
Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.
Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 року по справі №823/2638/18.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги представником позивача надано договір про надання правничої допомоги б/н від 01 липня 2019 року, додаткова угода №2 від 02 квітня 2020 року, рахунок № 14/11/18 від 30 квітня 2020 року, звіт адвоката від 30 квітня 2020 року, акт про надання послуг адвоката від 30 квітня 2020 року, платіжне доручення №172 від 10.05.2019р., виписка про рух коштів по банківському рахунку НОМЕР_1 за 10.05.2019р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, детальний опис виконаних робіт (наданих послуг).
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076, до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону № 5076, інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону № 5076).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Згідно з правовою позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, зазначено, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Зі змісту вищенаведених норм та правової позиції Верховного Суду вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою та причинно наслідковий зв`язок визначеної суми параметрам складності справи, рівня залучених фахівців, видів правової та професійної правничої допомоги необхідних для захисту прав та законних інтересів клієнта.
Що стосується часу, витраченого адвокатом чи його помічниками, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження кількості витраченого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу повинна була бути витрачена на відповідні дії, хоча документи додані до даної заяви розкривають сукупність та зміст умов за яких визначався розмір правової та професійної правничої допомоги у повній мірі, що в свою чергу узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17.
Як вбачається з наданих позивачем документів, адвокату було доручено: підготувати проекти документів, що необхідні для процедури оскарження результатів податкової перевірки, що оформлена Актом за №824/20-40-05-18-09/33412743 від 16.03.2019р. перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "ФОРТ-ПОСТ" з питань контролю за своєчасністю, достовірністю, повторною нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017р. по 30.09.2019р., в тому числі підготувати письмові заперечення на акт перевірки та позовну заяву на податкові повідомлення-рішення, прийняті на його підставі; надати правовий аналіз господарських договорів та документів, складених на їх виконання з метою формування правильної юридичної позиції та способів захисту порушеного права; вивчити первинні документи, які є необхідними в якості письмових доказів для подачі до суду; виконати правовий аналіз письмових документів, які можуть підтверджувати заявлені Клієнтом вимоги до податкового органу; надати правові рекомендації щодо нових процесуальних форм вирішення спору; сформувати матеріали позовної заяви; здійснити розрахунок судового збору та надати реквізити для його сплати; виконати копіювальні роботи необхідних доказів для подачі до суду; виконати попередній розрахунок судових витрат; надати усні консультації щодо визначення способів вирішення спору; організувати розсипку процесуальних документів на адресу суду; надати консультації щодо порядку та способу забезпечення позову та наслідків можливого настання негативних майнових наслідків для Клієнта; у разі розгляду справи із викликом сторін, забезпечити представництво інтересів Клієнта в суді/ах адміністративної юрисдикції; підготувати інші необхідні процесуальні документи на вимогу суду та/або сторони/рін під час розгляду справи; постійно надавати усні консультації з предмету доручення.
Підпунктом 2.1. пункту 2 додаткової угоди №2 від 02.04.2020р. до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2019 року позивач та адвокат встановили, що за виконання доручення, передбаченого цією додатковою угодою, узгоджена сума гонорару становить - 20000,00 грн.
Підпунктом 2.2. пункту 2 додаткової угоди №2 від 02.04.2020р. до договору про надання правничої допомоги б/н від 01.07.2019р. сторонами визначено, що розмір гонорару, що визначений п.2.1., є співмірним із складністю робіт та послуг, що надаються адвокатом за цією додатковою угодою; обсягом та кількістю досліджених адвокатом даних для формування матеріалів позову; часом, що витрачений та підлягає витраті (є необхідним) на виконання доручення; ціною позову. Розмір гонорару визначений в межах Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених Рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018р. №17.
Підпунктом 3.1. пункту 3 додаткової угоди №2 від 02.04.2020р. до договору про надання правничої допомоги б/н від 01.07.2019р. сторони визначили, що оплата гонорару в сумі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гри. 00 коп.). здійснюється після відкриття провадження у справі за судовим спором за наслідками перевірки, що оформлена актом про результати документальної планової виїзної перевірки за №824/20-40-50-18-09/33412743.
Дослідивши зміст акту про надання послуг адвоката від 01.06.2020 року (т.2 а.с.1-43), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (т.2 а.с.47-91), то до гонорару адвоката у розмірі 20000,00 грн. входять наступні послуги: підготовлені письмові заперечення на Акт про результати документальної планової виїзної перевірки за №824/20- 40-05-18-09/33412743 від 16.03.2020р. (5 годин - 1000, 00 грн.); підготовлений проект позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень, наданий правовий аналіз наступних письмових матеріалів з метою визначення можливості використання їх в якості доказів для виконання узгодженого із клієнтом доручення (40 годин - 10000,00 грн.); вивчені первинні документи визначені в п.2. які є необхідними в якості письмових доказів для подачі до суду (5 годин-4000,00 грн.); надані правові рекомендації щодо процесуальних форм вирішення спору (2 години - 500,00 грн.); сформовані матеріали позовної заяви, виконані копіювальні роботи необхідних доказів для подачі до суду, виконаний попередній розрахунок судових витрат (5 годин - 3000,00 грн.); надані усні консультації щодо визначення способів вирішення спору (2 години - 500,00 грн.); надані консультації щодо порядку та способу забезпечення позову та наслідків можливого настання негативних майнових наслідків (2 години - 500, 00 грн.); постійно забезпечено надання усних консультацій з предмету доручення (постійно  - 500,00 грн.).
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підготовка письмових заперечень на Акт про результати документальної планової виїзної перевірки за №824/20- 40-05-18-09/33412743 від 16.03.2020р. не було предметом заявлених позовних вимог в рамках адміністративної справи №520/5311/2020 та входило до процедури адміністративного оскарження, що не відноситься до даного предмету позову. Відтак, підстави для відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 1000, 00 грн. відсутні.
Окрім того, послуги по вивченню первинних документів, визначених в п.2., які є необхідними в якості письмових доказів для подачі до суду, надання правових рекомендацій щодо процесуальних форм вирішення спору, формування матеріалів позовної заяви, виконання копіювальних робіт необхідних доказів для подачі до суду, надання усних консультацій щодо визначення способів вирішення спору безпосередньо входить до процесу підготовки позовної заяви, що є неможливим без вивчення первинних документів, а тому не є окремою процедурою, яка потребує окремої оплати та займає значний проміжок часу, а тому підстави для відшкодування вказаних витрат відсутні.
Послуга щодо виконання попереднього розрахунку судових витрат також не підлягає окремому відшкодуванню, оскільки, по-перше, така послуга не передбачена договором про надання правничої допомоги від 01.07.2019 року. По-друге, розрахунок судових витрат є підставою для вирішення питання про необхідність повернення понесених витрат на правничу допомогу згідно ст. 252 КАС України.
На підставі цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою ст. 134 КАС України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що заявлення стороною клопотання про розподіл витрат на правничу допомогу у певному розмірі і підтвердження цих витрат належними та допустимими доказами не є безумовним свідченням того, що суд повинен задовольнити таке клопотання у повному обсязі і без надання оцінки співмірності цих витрат, у відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України.
Таким чином, враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданих послуг, колегія суддів вважає обґрунтований висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для розподілу між сторонами судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апелянтів вказаних вище висновків суду першої інстанції не спростовують.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для їх задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що додаткове рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост" та Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року по справі № 520/5311/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    І.С. Чалий   	

Повний текст постанови складено  03.03.2021 року