ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року	Львів	Справа № 380/7276/20 пров. № А/857/15691/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,
за участю секретаря судового засідання:             Копанишин Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року, головуючий суддя – Москаль Р.М., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-
                                                 В С Т А Н О В И В :
В вересні 2020 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести донарахування та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої статтею 15 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, з урахуванням суми індексації грошового забезпечення; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплаченої суми та із включення до грошового забезпечення для її обчислення суми індексації грошового забезпечення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на день звільнення він не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право за час проходження військової служби, а саме - не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по день виключення зі списків особового складу військової частини. Тому грошова допомога при звільненні, передбачена статтею 15 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, була нарахована та виплачена з суми грошового забезпечення, котра, відповідно, не включала суми індексації. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.005026 від 22.01.2020 року, яке набрало законної сили 03.06.2020 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 22.10.2018 року, із врахуванням раніше проведеної виплати. Це рішення фактично виконане військовою частиною НОМЕР_1 шляхом нарахування та виплати сум індексації лише 10.07.2020 року. 24.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо перерахунку грошової допомоги при звільненні/вихідної допомоги шляхом включення до складу грошового забезпечення, яке враховується як база для її обчислення, суми індексації грошового забезпечення. У відповідь отримав лист від 11.08.2020 року №10/3722, відповідно до якого відповідач вказав, що грошова допомога при звільненні обчислена відповідно до вимог нормативних документів, тому відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати такої грошової допомоги із врахуванням індексації. Позивач вважав таку відповідь протиправною бездіяльністю відповідача щодо відмови провести донарахування та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої статтею 15 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації грошового забезпечення; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що індексація грошового забезпечення не входить до складових грошового забезпечення які виплачуються військовослужбовцям при звільненні.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) проходив військову службу в Збройних Силах України, є особою з інвалідністю третьої групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 від 24.10.2018 року (а.с. 12).
Наказом начальника Головного управління персоналу – заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.10.2018 №293 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я; наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.10.2018 року №221 з 22.10.2018 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до довідок ВЧ НОМЕР_1 про суму та складові місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 , а також розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні (а.с.15-16):
- розмір місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 на день звільнення (жовтень 2018 року) становив 16063,25 грн. та складався з таких складових: оклад за військовим званням – 1410 грн., посадовий оклад – 6770 грн., 50% надбавки за вислугу років (понад 25 років) – 4090 грн., 10,5% надбавки за особливості проходження військової служби – 1288,35 грн., 27% премії – 1827 грн., 10% надбавки за роботу з таємними документами – 677 грн.; 
- вихідна допомога при звільненні з військової служби нарахована ОСОБА_1 з цієї суми місячного грошового забезпечення шляхом множення на кількість років служби та 50% (16063,25*50%*25), із утриманням військового збору (1,5%) ОСОБА_1 виплачено 197778,77 грн. (а.с. 16). 
22.01.2020 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №1.380.2019.005026, яке 03.06.2020 року набрало законної сили, відповідно до якого задовольнив частково позов ОСОБА_1 . Суд визнав протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо неправильного нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 22.10.2018 року у повному обсязі; зобов`язав ВЧ НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 22.10.2018 року, з врахуванням проведеної виплати.
На виконання рішення суду ОСОБА_1 нарахована індексація грошового забезпечення за вересень 2018 року в сумі 2922,74 грн, за жовтень 2018 року в сумі 2074,74 грн., що підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_1 №271 від 30.09.2020 року (а.с. 29); позивач повідомляє, що фактично отримав ці суми 10.07.2020.
24.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою, просив здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні/вихідної допомоги шляхом включення до складу грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні цієї допомоги, суми індексації грошового забезпечення, що була нарахована та виплачена на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.005026 (а.с.13). 
ВЧ НОМЕР_1 листом №10/3722 від 11.08.2020 року надала відповідь, відповідно до якої грошова допомога при звільненні обчислена відповідно до вимог нормативних документів, тому відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати такої грошової допомоги із врахуванням індексації (а.с. 14).
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що  сума індексація повинна включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого розраховується грошова допомога при звільненні. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Положеннями частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Частиною четвертою цієї ж статті обумовлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII).
Статтею 1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року (далі - Порядок №1078).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.
Також необхідно наголосити, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.
Таким чином, суми індексації повинні включатись до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивачки.
Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №240/10130/19.
Крім цього безпідставними є покликання апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позовом, оскільки право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у позивача виникло на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року, яке набрало законної сили 03.06.2020 року, та фактично виконане відповідачем лише в липні 2020 року.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                    П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі №380/7276/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови складено 15.02.2021 року.