ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 лютого 2021 року           справа №200/10056/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Компанієць І.Д., 
суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року в справі №200/10056/20-а  (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_2 ,   про визнання дій протиправними, скасування постанов,-

                                                         ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:
-визнати протиправними дії заступника начальника Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №63371519 в частині стягнення виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5557,93 грн. та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року у розмірі 170 грн.;
-скасувати постанову заступника начальника Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21.10.2020 року №63371519 в частині стягнення з боржника  виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5557,93 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року у розмірі 170 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що є боржником за виконавчим провадженням по справі №239/365/17. 
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.10.2020 року виконання рішення було відстрочено з встановленням певного графіку погашення заборгованості.
Однак,  21.10.2020 року державним виконавцем протиправно, без врахування факту відстрочення виконання рішення суду, передчасно, прийняті спірні постанови.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії заступника начальника Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №63371519 в частині стягнення виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5557,93 грн. та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року у розмірі 170 грн.
Скасовано постанову державного виконавця Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63371519 де зазначено стягнути з позивача  виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5557,93 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року у розмірі 170 грн.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги.
Станом на момент прийняття спірних постанов ухвала суду  про відстрочення виконання рішення суду до відділу ДВС не надходила. 
Крім цього, наявність ухвали про розстрочку виконання рішення не впливає на відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження та на заходи примусового виконання рішення суду взагалі.
У відповідача відсутні бюджетні асигнування, за рахунок  яких з відповідача стягнуто на користь позивача судовий збір.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, не з`явились до судового засідання, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від по справі 11.06.2020 року №  239/365/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 65469 гривень  та  витрати по сплаті судового збору 654,70 гривні.
Рішенням Донецького апеляційного суду від 21.09.2020 по справі № 239/365/17 рішення Селидівського міського суду Донецької області 11 червня 2020 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 55 029  гривень, судові витрати зі сплати судового збору 550,27 гривень.
На підставі судового рішення № 239/365/17 видано виконавчий лист та  пред`явлено його до виконання згідно заяви від 21.10.2020 року (а.с.35-37)
Відповідно ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 07.10.2020 року по справі № 239/365/17, яка набула законної сили 23.10.2020 року, розстрочено виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11.06.2020 року, зміненого постановою Донецького апеляційного суду від 21.09.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 55029 грн, встановлено наступний графік погашення заборгованості: 4600 грн. до 01.11.2020 року; 4600 грн. до 01.12.2020 року; 4600 грн. до 01.01.2021 року; 4600 грн. до 01.02.2021 року; 4600 грн. до 01.03.2021 року; 4600 грн. до 01.04.2021 року; 4600 грн. до 01.05.2021 року; 4600 грн. до 01.06.2021 року; 4600 грн. до 01.07.2021 року; 4600 грн. до 01.08.2021 року; 4600 грн. до 01.09.2021 року; 4429,27 грн. до 01.10.2021 року. (а.с.13-15)
21.10.2020 року заступником начальника Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63371519 де зазначено стягнути з позивача  виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5557,93 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року у розмірі 170 грн (а.с.38,40)
Згідно розпорядження Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 63371519 від 29.10.2020, грошові кошти у сумі 4770, 00 грн., що надійшли 28.10.2020 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 239/365/17, виданого 20.10.2020 року, перераховано 4600, 00грн. на користь ОСОБА_2 (а.с.42)
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що провадження за виконавчим листом № 239/365/17 не підлягало відкриттю через наявність ухвали  Селидівського міського суду Донецької області від 07.10.2020 року по справі № 239/365/17, якою надано розстрочку виконання рішення суду.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини першої  статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
На підставі пункту першого частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"   підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів.
Як визначено частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті  26 зазначеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
На підставі частини четвертої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). 
За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. 
У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. 
Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування. 
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Як передбачено частиною першою статті   28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених  пунктами 1-4  частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. 
Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Згідно пукнту 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України  від 02.04.2012 № 512/5 (далі- Інструкція), ця Інструкція розроблена відповідно до  Закону України  "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року  № 1404-VIII  "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України.
Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати. Виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати.
Таким чином, в зв`язку з тим, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.10.2020 року по справі № 239/365/17 було надано розстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що провадження за виконавчим листом № 239/365/17 не підлягало відкриттю.
Отже, є безпідставними доводи апелянта, що наявність ухвали про розстрочку виконання рішення не впливає на відкриття виконавчого провадження тощо.
Щодо доводів відповідача, що на момент прийняття спірних постанов ухвала суду  про відстрочення виконання рішення суду до відділу ДВС не надходила, суд зазначає наступне.
Ухвала Селидівського міського суду Донецької області про розстрочення виконання рішення по справі № 239/365/17 була прийнята 07.10.2020 року. 
Ухвала надана державному виконавцю позивачем 28.10.2020 року. 
Відповідно до частини третьої статті  74 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом тощо.
Тобто законом передбачена процедура скасування постанов, прийнятих в межах виконавчого провадження. 
Однак, зазначені положення Закону, після отримання ухвали Селидівського міського суду Донецької області про розстрочення виконання рішення, відповідачем не були виконані.
Відтак постанова державного виконавця Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63371519 де зазначено стягнути з позивача  виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5557,93 грн. та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63371519 від 21.10.2020 року у розмірі 170 грн. є протиправними та підлягають скасуванню в судовому порядку.
Згідно частини першої статі 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього   Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В зв`язку з задоволенням позову ОСОБА_1 , на підставі зазначеної норми статті 139 КАС України, суд першої інстанції правильно стягнув на користь позивача судові витрати по справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
При цьому ані Законом України «Про судовий   здір», ані Кодексом адміністративного судочинства, не передбачено звільнення від відшкодування судових витрат по справі суб`єкта владних повноважень внаслідок відсутності у нього бюджетних асигнувань, що свідчить про безпідставність доводів апелянта в цій частині.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування  постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 271, 272, 287, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року в справі №200/10056/20-а – залишити без задоволення.
Рішення   Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року в справі №200/10056/20-а – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття  22 лютого 2021 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                   І.Д. Компанієць

Судді                                                                                            А.В. Гайдар 

                                                                                                      І.В. Геращенко