УХВАЛА
24 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 160/11054/19
адміністративне провадження № К/9901/34984/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Дашутіна І.В., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС) на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
У С Т А Н О В И В:
15.12.2020 ГУ ДПС звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 24.12.2020 касаційну скаргу залишено без руху як таку, що подана з порушенням вимог статті 329, частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме: пропущено строк касаційного оскарження; не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.  
На виконання вимог цієї ухвали  ГУ ДПС надіслало платіжне доручення від 22.12.2020 № 4263 на суму 19  210,00 грн. та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
За змістом статті 332 КАС відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.
Вимога пункту 4 частини другої статті 330 КАС передбачає, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
ГУ ДПС підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС: судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах (щодо порядку оподаткування платників податків у разі здійснення реалізації однотипних об`єктів нерухомості за умови, що такий платник не стоїть на обліку у контролюючих органів як суб`єкт господарювання).  
Згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 суд однією з підстав задоволення позову визнав проведення позапланової документальної невиїзної перевірки діяльності платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, призначеної згідно з наказом ГУ ДФС від 26.04.2019 № 2552-п, з порушенням вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, оскільки копія наказу не була вручена позивачу до початку перевірки, а письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки позивачу не направлялось (ГУ ДФС не довело суду, що повідомлення було направлено).
Як свідчить зміст постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020, цей висновок суду першої інстанції ГУ ДФС в апеляційній скарзі не оскаржувало (не навело доводів на його спростування).
Відповідно до висновку Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі 826/17123/18 порушення процедури проведення перевірки може бути самостійною підставою скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами перевірки. У цій постанові Верховний Суд вказав, що таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Враховуючи цей висновок Верховного Суду, у випадку, якщо суд визнав однією з підстав для скасування податкових повідомлень-рішень процедурні порушення проведення перевірки, підстава касаційного оскарження судового рішення не може обмежуватися доводами про неправильне застосування  судом апеляційної інстанції норм права при юридичній оцінці податкових повідомлень-рішень на предмет вчинення платником податків податкового правопорушення.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18.
Доводи ГУ ДПС у касаційній скарзі щодо підстави касаційного оскарження стосуються висновків суду апеляційної інстанції тільки щодо підстав прийняття податкових повідомлень-рішень (підстав визначення сум грошових зобов`язань позивачу).
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 КАС,-  
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді 	 Є.А. Усенко  	
          	 М.М. Гімон   І.В. Дашутін