Справа № 127/11749/19
Провадження № 22-ц/801/154/2021
Категорія: 48
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року	Справа № 127/11749/19	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого : Копаничук С.Г.,
суддів: Оніщука В.В., Медвецького С.К.
за участю секретаря – Очеретної М.Ю.
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідачі -  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року, ухвалене судом під головуванням судді Венгрин О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи - ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, -
Встановив:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи - ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди. Вказав, що йому належав автомобіль марки “Mercedes-Benz Vito 111 CDІ”, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (далі – автомобіль). На підставі довіреностей від 16.06.2011 року та від 05.08.2011 року він передав автомобіль у володіння ОСОБА_4 . В березні 2013 року ОСОБА_2 , ввійшовши в довіру до ОСОБА_4 , отримав від останнього автомобіль і документи на нього для поїздки в м. Миколаїв, після чого автомобіль не повернув. ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів, від яких дізнався, що дійсним власником автомобіля є ОСОБА_6 . Також, йому стало відомо, що такі обставини могли відбутися в результаті підроблення довіреності від 28.03.2013 року, виданої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М., згідно якої він уповноважив ОСОБА_5 зняти автомобіль з обліку для реалізації. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 року у справі №127/5078/15-ц) позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсною довіреність від 28.03.2013 року, посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М.; в частині позовних вимог про витребування автомобіля у ОСОБА_6 і стягнення моральної шкоди відмовлено. Згідно висновку експертного дослідження №119Е-02/15 від 20.02.2015 року середня ринкова вартість автомобіля марки “Mercedes-Benz Vito 111 CDІ”, 2005 року випуску, становить 257 426,40 грн. Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_5 йому заподіяна матеріальна шкода в розмірі 257 426,40 грн., на відшкодування якої він має право, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на його користь вказану суму заподіяної шкоди та понесені ним судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду від 23.09.2019 року позовну заяву в частині вимог до ОСОБА_5 залишено без розгляду.
Рішенням Вінницького міського суду від 23 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення, яким позов в частині вимог до ОСОБА_3 задовольнити. Вказав, що нотаріус Стрільчук М.М. під час посвідчення довіреності від 28.03.2013 року, яка в подальшому була визнана судом недійсною, не встановив особу ОСОБА_1 , не перевірив справжність підпису останнього, і не вчинив інші нотаріальні дії, які б унеможливили б посвідчення вказаної довіреності. Саме незаконні дії нотаріуса Стрільчука М.М. призвели до втрати права власності на автомобіль і нотаріус не довів, що під час посвідчення довіреності, йому були надані недійсні або підроблені документи, в зв`язку з чим останній є належним відповідачем у даній справі, на що суд уваги не звернув. Крім того суд, застосувавши до даних правовідносин ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про нотаріат», застосував норму, що не підлягає застосуванню, оскільки в даних правовідносинах застосуванню підлягала ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про нотаріат». 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги ,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Згідно з статтею 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Згідно ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
 Згідно ст. 27 ч. 2 Закону України “Про нотаріат” нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.
Позивач у суді стверджував ,що належний йому автомобіль “Mercedes-Benz Vito 111 CDІ” не продавав. За автомобіль отримав лише частину коштів (як завдаток), які мав повернути після повернення автомобіля. В кримінальному провадженні, даючи пояснення, видав бажане за дійсне, коли сказав, що продав свій автомобіль.А звертаючись до суду з даним позовом послався на те, що автомобіль вибув з його володіння поза його волею в результаті неправомірних дій відповідачів,зокрема, приватного нотаріуса Стрільчука М.М. ,оскільки в результаті посвідчення останнім 28.03.2013 року довіреності від імені ОСОБА_1 ,що визнана рішенням суду недійсною, відбулось відчуження автомобіля “Mercedes-Benz Vito 111 CDІ”, чим було спричинено шкоду ОСОБА_1 .
Суд встановив , що у власності ОСОБА_1 з 08.04.2011року перебував автомобіль марки “Mercedes-Benz Vito 111CDІ”реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 . 
Довіреністю від 16 червня 2011 року ,посвідченою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В., ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від його імені розпоряджатися вказаним автомобілем (продати, обміняти, за умови сплати податку з доходу фізичних осіб, здати в оренду, позичку) .Довіреність було видано строком на п`ять років з правом передоручення. 
Довіреністю від 05 серпня 2011року,посвідченою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Онопенко Л.П., ОСОБА_7 від імені ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_10 , ОСОБА_4 розпоряджатися вказаним автомобілем (продати, обміняти, за умови сплати податку з доходу фізичних осіб, здати в оренду, позичку).
Висновком експертного дослідження №119Е-02/15 від 20.02.2015 р. Визначено ,що середня ринкова вартість автомобіля “Mercedes-Benz Vito 111 CDІ” станом на 20.02.2015 року складала 257 426,40 грн. ,а висновком експертного дослідження №211Е-12/19 від 03.12.2019 р. визначено що станом на 29.11.2019 р. така вартість складала 142 290 грн.
Довіреністю від 28.03.2013 року, посвідченою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М., зареєстрованої в реєстрі за №2624, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 зняти автомобіль з обліку для реалізації.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 р. у справі №127/5078/15-ц за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визнання недійсною довіреності, витребування автомобіля, відшкодування шкоди, що набрало законної сили, позов задоволено частково, визнано недійсною довіреність від 28.03.2013 р., посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М., зареєстровану в реєстрі за №2624. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
З посиланням на ч.4 ст.82 ЦПК України , суд взяв до уваги встановлені вказаним судовим рішенням обставини ,що не потребують доведення ,а саме ті, що ОСОБА_1 видав довіреність та уповноважив ОСОБА_4 розпоряджатись автомобілем ; що вказаний автомобіль в березні 2013 року не вибув з володіння ОСОБА_1 і ОСОБА_4 не з їх волі, шляхом обману чи зловживання довірою з боку ОСОБА_2 , оскільки останнє не підтверджується належними доказами ; що між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 на той час існували цивільно-правових відносин щодо позики і обставини часткового розрахунку ОСОБА_11 з ОСОБА_12 за вказаний автомобіль; що підпис ОСОБА_13 під довіреністю на ім`я ОСОБА_5 ,посвідченою приватним нотаріусом Стрільчуком М.М. ,вчинена не ОСОБА_13 , а тому визнав її недійсною за ч.3 ст.203 ЦК у зв`язку з невідповідністю правочину внутрішній волі останнього .
А також суд першої інстанції взяв до уваги здійснені у рішенні від 18.04.2016 року на підставі встановлених обставин висновки про те, що власник несе ризики вибору особи, якій він вирішив довірити своє майно. Якщо він неналежним чином поставився до вибору особи, яка б заслуговувала його довіру, то він позбавляється права вимагати повернення речей від добросовісного набувача, але він має право вимагати відшкодування збитків від особи, яка не виправдала його довіри. (а. с. 11 т. 1)
Постановою слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області Подоляна Р.Д. від 20.04.2018 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.190 КК України , внесене до ЄРДР за №12014020100000178 від 15.02.2014 р., закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Крім того, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 31.05.2016 року, що переглядав вищенаведене рішення , встановлено, що, визнаючи довіреність від 28.03.2013 р. недійсною в зв`язку з тим, що підпис під нею вчинена не ОСОБА_13 , суд не встановив фактів причетності ОСОБА_5 і приватного нотаріуса Стрільчука М.М. до незаконного позбавлення ОСОБА_13 і ОСОБА_12 автомобіля, оскільки суд не встановив факт продажу автомобіля саме на підставі цієї довіренності .
Постановляючи рішення у справі ,суд виходив з того, що із судових рішень, що набрали законної сили, і наданих доказів не вбачається незаконність дій або недбалість приватного нотаріуса Стрільчука М.М., що призвели до спричинення позивачу шкоди ,так як не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями нотаріуса Стрільчука М.М. та заподіяною позивачу матеріальною шкодою.
Суд вірно встановив обставини справи ,які перевірив доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми ,що їх регулюють і дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновку суду ,зокрема ,в частині відмови у стягненні шкоди з приватного нотаріуса Стрільчука М.М. не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. 
        За загальним правилом ,встановленим  ст.1166 ЦК України ,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1190 ЦК  особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Разом із тим, відповідальність нотаріуса передбачено спеціальним законом- ЗУ «Про нотаріат» .Відповідно до ст.27 вказаного закону у редакції на час дати довіренності - 28.03.2013 року , шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої вернулася особа. 
Посилання у апеляційній скарзі на невірно застосовану судом ст.27 ЗУ «Про нотаріат» і необхідність застосування до вказаних правовідносин ч.1 ст.37 цього Закону не заслуговують на увагу, оскільки ст.37 цього закону ( у редакції на час посвідчення довіреності) регламентувала повноваження посадових осіб органу місцевого самоврядування на вчинення нотаріальних дій у населених пунктах, де немає нотаріусів і тому не підлягала застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи і залишення поза увагою того ,що саме незаконні дії нотаріуса Стрільчука М.М. ,який не встановив особу ОСОБА_1 , не перевірив справжність підпису останнього, призвели до втрати позивачем права власності на автомобіль ,оскільки нотаріус не довів надання йому недійсних чи підроблених документи ,є необгрунтованими .
Власник дійсно несе ризики вибору особи, якій він вирішив довірити своє майно. Якщо він неналежним чином поставився до вибору особи, яка б заслуговувала його довіру, то він позбавляється права вимагати повернення речей від добросовісного набувача, але він має право вимагати відшкодування збитків від особи, яка не виправдала його довіри.
 Оскільки ОСОБА_1 у справі №127/5078/15-ц відмовлявся від факту посвідчення ним довіреності від 28.03.2013 року ,відсутні підстави вважати ОСОБА_5 , чи тим паче, нотаріуса ОСОБА_3 особами ,що не виправдали його довіру, від яких він має право вимагати відшкодування збитків. 
Разом із тим, ОСОБА_1 надав довіреність 16 червня 2011 року на розпорядження автомобілем з правом передоручення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 
ОСОБА_7 від імені ОСОБА_1 05 серпня 2011року уповноважив ОСОБА_10 , ОСОБА_4 розпоряджатися вказаним автомобілем.
Як встановлено ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 31.05.2016 року у справі №127/5078/15-ц , станом на 03.11.2014 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI», що мав попередній номерний знак НОМЕР_3 з 03 вересня 2013 року має державний номер НОМЕР_4 і його власником на підставі довідки- рахунку № ААВ481021 від 28 серпня 2013 року є ОСОБА_6 ,який придбав його у Запорізькій філії ТОВ «Національна експертно-правова група». 
Разом із тим, позивачем не надано і матеріали справи не містять доказів того, що придбання вказаного автомобіля ОСОБА_6 відбулось внаслідок посвідченої приватним нотаріусом Стрільчуком М.М. на ім`я ОСОБА_5 довіреності, що згодом визнана недійсною. Жодних доказів того, що автомобіль був зданий на комісію ОСОБА_5 чи іншою особою ,повноваження якої пов`язані з визнаною в подальшому недійсною довіреністю, матеріали справи не містять . 
Рішенням Вінницького міського суду від 18.04. 2016 року, що набрало законної сили 31.05.2016 року, встановлено недоведеність обставини вибуття спірного автомобіля з володіння власника поза його волею саме у результаті довіренності від 28.03.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , посвідченої відповідачем ОСОБА_3 , що згодом визнана недійсною.
Отже , відсутній причинно наслідковий зв`язок між фактом посвідчення довіреності від 28.03.2013 року відповідачем і вибуттям автомобіля із власності позивача ОСОБА_1 , що виключає підстави для цивільної відповідальності за майнову шкоду відповідачів.
Відтак, доводи апеляційної скарги є безпідставними і суд вірно відмовив у задоволенні позову до відповідачів ,зокрема, і щодо вимог до приватного нотаріуса Стрільчука М.М. 
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції; такі доводи були повно, всебічно та об`єктивно оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, в силу ст. 141 ЦПК України, слід залишити за її заявником.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: С.Г. Копаничук

Судді: В.В. Оніщук

С.К. Медвецький