П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2213/20	
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.
за участі секретаря – Стефанцевої Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 30.06.2020 року №0005851307 про застосування штрафних санкцій в сумі 1 003 296,25 грн. та нарахування пені в сумі 164 507,89 грн. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване рішення складене за висновками акту перевірки ДПС від 09.07.2019 №96/21-22-14-01/00131771 за період з 01.07.2017 по 31.03.2019 року, на підставі якого відповідачем вже було прийняте рішення від 09.08.2019 №0006851307 про застосування штрафних санкцій з ЄСВ в сумі        1 003 296, 30 грн. Таке рішення ДПС про застосування штрафних санкцій було визнано протиправним та скасовано в судовому порядку по справі № 540/2139/19.
Повторно застосовуючи штрафні санкції за одне й те саме порушення, ДПС порушила норму ст. 61 Конституції України та всупереч рішенню ЄСПЛ від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) намагається свої «помилки» покласти на АТ «Херсонська ТЕЦ», а також намагається по суті переглянути рішення суду від 20.01.2020 року у справі № 540/2139/19 (яке набрало законної сили 19.05.2020), що є неприпустимим.
Також позивачем зазначено про наявні процедурні порушення при прийнятті оскаржуваного рішення, а саме: спірне рішення прийняте понад 10 робочих днів з дня отримання платником акту перевірки від 09.07.2019 року №96/21-22-14-01/00131771, що є порушенням п.7 розділу VII Інструкції, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449. Також до оскаржуваного рішення відповідачем додано розрахунок штрафної санкції. Однак в даному розрахунку відсутня графа «Сума штрафу», відсутня інформація щодо суми недоїмки, на яку нараховується пеня, та відсутня кількість днів прострочення в розрахунку пені. В даному розрахунку немає загальної суми недоїмки, загальної суми штрафу та загальної суми пені. Крім того, ч. 10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та рішенням від 30.06.2020 року №0005851307 визначено нарахування пені з розрахунку 0,1% суми недоплати. Натомість в розрахунку, доданому до рішення від 30.06.2020 №0005851307, в графі «%» зазначено 10% замість 0,1%.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що факт порушення строків сплати ЄСВ АТ «Херсонська ТЕЦ» у період з 21.09.2018 року по 31.01.2019 року доведений податковим органом, підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем.
Суд першої інстанції визнав помилковим твердження позивача про відсутність у податкового органу права застосовувати штрафні санкції за вказане порушення, через скасування рішенням суду у справі № 540/2139/19 рішення  відповідача від 09.08.2019 року №0006851307, оскільки, скасовуючи вказане рішення, суд не надавав оцінку порушенню АТ «Херсонська ТЕЦ» строків сплати нарахованих сум ЄСВ, а зазначене рішення було скасовано у зв`язку із помилковим застосуванням до встановленого порушення податковим органом п.3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 замість п.2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464.
Крім того, судом першої інстанції за наслідком перевірки розрахунку сум штрафних санкцій та пені та дослідження копії інтегрованої картки позивача по ЄСВ за спірний період, зроблено висновок про правильність нарахування вказаних сум.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, АТ «Херсонська ТЕЦ» просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів апелянт зазначив доводи, які за своєю суттю ідентичні заявленим у позовній заяві. 
Окремо апелянт наголошував, що відповідач суперечить сам собі, спочатку зазначаючи про відсутність нормативного регламентування щодо оформлення розрахунків штрафної санкції та пені, однак в подальшому додав такий розрахунок до оскаржуваного рішення.
Також апелянтом вказано, що оскаржуване рішення винесено відповідачем повторно, після скасування у судовому порядку рішення від 09.08.2019 №0006851307 про застосування штрафних санкцій з ЄСВ в сумі 1 003 296, 30 грн. у справі № 540/2139/19. Оскільки відповідачем оскаржено постанову суду апеляційної інстанції у справі                   № 540/2139/19 у касаційному порядку, що, на думку позивача, свідчить про незгоду з вказаним судовим рішенням.
Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та        м. Севастополі подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. В його обґрунтування відповідачем зазначено, що Товариство не заперечує сам факт порушення строків сплати ЄСВ, а тому оскаржуване рішення винесено за наявності визнаних сторонами підстав. Також у вказаному відзиві наведені обставини прийняття оскаржуваного рішення, що, на думку відповідача, свідчать про дотримання процедури. 

Фактичні обставини справи.

Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» є платником ЄСВ та подає до податкового органу відповідні звіти.
ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведена планова виїзна документальна перевірка Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору, іншого законодавства за період з 01.07.2017 р. по 31.03.2019 року. 
За результатами перевірки складений акт від 09.07.2019 року № 96/21-22-14-01/00131771, на підставі якого серед іншого, було прийняте рішення від 09.08.2019 №0006851307 про застосування штрафних санкцій з ЄСВ в сумі 1 003 296,30 грн. 
Зазначене рішення разом із іншими, прийнятими за результатами планової перевірки позивача, були оскаржені АТ «Херсонська ТЕЦ» у судовому порядку та стали предметом розгляду адміністративної справи № 540/2139/19. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 по справі № 540/2139/19 позовні вимоги АТ «Херсонська ТЕЦ» задоволено у повному обсязі, у тому числі визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 09.08.2019 року №0006851307 про застосування штрафних санкцій з ЄСВ в сумі 1 003 296, 30 грн.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 року по справі №540/2139/19 апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишено без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року залишено без змін.
Рішення суду набрало законної сили 19 травня 2020 року.
30.06.2020 року Головним управлінням Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято рішення №0005851307 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 1 003 296, 25 грн. та нарахування пені в розмірі 164 507,89 грн. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) за період з 21.09.2018 по 31.01.2019 року.
За результатами адміністративного оскарження ДПС України рішенням від 31.07.2020 №24336/6/99-00-06-03-01-06 залишено без змін рішення ДПС від 30.06.2020 №0005851307, а скаргу АТ “Херсонська ТЕЦ” - без задоволення. 
Законність рішення ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі  від 30.06.2020 року №0005851307 є предметом спору у справі, що розглядається.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Згідно до п. 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI ) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно п. 1 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI   платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Абзацом 1 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
За приписами п. 1 ч. 10 ст.9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 та 10 ст. 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
За приписами п. 2 ч.11ст. 25 Закону №2464-VІ орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкція №449).
Згідно з пунктом 1 Розділу VII вказаної Інструкції за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Розділу VII Інструкції №449 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. За приписами абзаців 1, 2 пункту 5 Розділу VII Інструкції №449, на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.
Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач, як платник єдиного внеску, відповідно до вимог Закону №2464-VІ, у 2018-2019 роках допустив порушення у вигляді несвоєчасної сплати до бюджету нарахованих сум єдиного внеску, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.
Із копії інтегрованої картки позивача із ЄСВ вбачається, що у період з 21.09.2018 року по 31.01.2019 року позивач несвоєчасно сплачував задекларовані суми ЄСВ (а.с. 62-85).
В свою чергу, на підтвердження правильності нарахування сум штрафних санкцій та пені відповідач надав до суду першої інстанції копію інтегрованої картки позивача по ЄСВ за спірний період (а.с. 62-85) та розрахунок штрафної санкції (а.с. 8-10).
Із розрахунку штрафної санкції колегія суддів вбачає, що пеня нарахована на суму, задекларовану, але несвоєчасно сплачену, із розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу. У розрахунку вказані: дата фактичної сплати ЄСВ та дата граничного строку сплати, дата подання та номер звіту, період нарахування пені та сума пені.
Щодо нарахування штрафних санкцій, колегія суддів вбачає, що  штраф нарахований на суму, задекларовану, але несвоєчасно сплачену, у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. У розрахунку зазначені: дата фактичної сплати ЄСВ та дата граничного строку сплати, дата подання та номер звіту, кількість днів прострочення, відсоток штрафу та сума штрафу, отже доводи апелянта про невірне обрахування податковим органом сус штрафу та пені є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Також колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи апелянта про відсутність у податкового органу права застосовувати штрафні санкції за вказане порушення, оскільки рішенням суду у справі № 540/2139/19 скасоване аналогічне рішення від 09.08.2019 року №0006851307. 
Так, колегією суддів встановлено, що, скасовуючи рішення відповідача від 09.08.2019 року №0006851307, суд не вдавався до оцінки строків сплати нарахованих сум ЄСВ, адже зазначене рішення було скасовано через помилкове застосування до встановленого порушення норм матеріального права (відповідачем застосовано п.3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VІ замість п.2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VІ).
Таким чином, скасування попереднього рішення відповідача про застосування штрафних санкцій із формальних підстав не впливає на наявне порушення АТ «Херсонська ТЕЦ» строків сплати нарахованих сум ЄСВ за період з 21.09.2018 року по 31.01.2019 року, що має наслідком застосування штрафних санкцій та нарахування пені та у жодному випадку не може бути підставою для звільнення платника податку від відповідальності за вчинене порушення вимог податкового законодавства, за умов дотримання податковим органом строків притягнення такого платника податку до відповідальності.
Таким чином судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 30.06.2020 року №0005851307 про застосування штрафних санкцій в сумі 1003296,25 грн. та нарахування пені в сумі 164507,89 грн. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги АТ «Херсонська ТЕЦ» та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст.      308,      310,      315,      316,      322,      325,      328 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.    Скрипченко В.О.