Справа № 460/4221/19                                Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А. 
Провадження № 22-ц/811/3122/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Мікуш Ю.Р.
суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
розглянувши у місті Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи  цивільну справу за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 - адвоката Варениці Василя Степановича на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2020 року та додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ПЗУ Україна" та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.
В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 15 січня 2019 року о 08 год 30 хв на автодорозі М-10 "Львів-Краковець" 26 км + 090 м у Яворівському районі Львівської області водій автомобіля марки "Toyota Yaris", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, виїхала на смугу зустрічного руху, в результаті чого зіткнулася з автомобілем марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням, внаслідок чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 21.03.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія ПЗУ Україна" по ліміту 100000,00 грн. 18.01.2019 року ним було повідомлено про ДТП та написана заява про страхове відшкодування у ПрАТ "Страхова компанія ПЗУ Україна". СК ПЗУ України не в повному обсязі здійснила виплату страхового відшкодування, лише в сумі 84979,99 грн і ця сума була занижена. Відповідно до висновку експерта ринкова вартість автомобіля станом на 15.01.2019 року до пошкодження в ДТП становить 150916 грн, вартість відновлювального ремонту - 531483,27 грн, утилізаційна вартість автомобіля - 20500,00 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту є більшою за ринкову вартість, вартість збитку становить 130416,00 грн (150916,00 грн - 20500,00 грн). Просить стягнути з ПрАТ "Страхова компанія ПЗУ Україна" на його користь страхове відшкодування в розмірі 15020,01 грн, з ОСОБА_1 відшкодування в розмірі 30416,00 грн та судові витрати з відповідачів в розмірі 6768 грн.
Рішенням суду позов задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 12296 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто шість) грн 55 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 30416 (тридять тисяч чотириста шістнадцять) грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судові витрати у розмірі 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн 57 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3384 (три тисячі триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.
Додатковим рішенням суду від 09 жовтня 2020 року заяву представника позивача адвоката Цибака Ореста Володимировича про стягнення витрат на правничу допомогу - задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_2 4951 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят одну) грн 32 коп витрат за правничу допомогу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2533 (дві тисячі п`ятсот тридцять три) грн 14 коп витрат за правничу допомогу.
В решті вимог відмовлено.
Рішення та додаткове рішення оскаржив представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Варениця В.С.
В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з оскаржуваними рішеннями в частині стягнення матеріальної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу з відповідача ОСОБА_1 , вважає його незаконним та необґрунтованим. Ухвалюючи рішення в цій частині суд дійшов необгрунтованого висновку, взявши до уваги висновок експертного дослідження складений судовим експертом Онишко Р.М. Зазначає, що вказаний доказ не може бути взятий до уваги, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім цього, згідно з приписами ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу визначаються аварійним сертифікатом (рапортом), звітом(актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Взявши до уваги висновок №101/19 від 09.07.2019 року суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував, яку перевагу він має над Аварійним сертифікатом розрахунку визначення заподіяної шкоди №155/02/19 від 27.02.2019 року складеного аварійним комісаром ОСОБА_3 .. Зазначені докази є однотипними і не можуть мати для суду наперед встановленої сили. Суттєвою різницею, як в аварійному сертифікаті так і у висновку дослідження стало визначення пошкодженого транспортного засобу після ДТП, а саме 63760,34 грн. та 20500,00 відповідно. Поза увагою суду залишився той факт , що визначена у висновку дослідження №101/19 від 10.06.2019 року утилізаційна вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП суперечить п.7.19 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Матеріалами справи доведено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована та страхова компанія виплатила позивачу завдану шкоду, яка не перевищує ліміту відповідальності страхувальника , а тому стягнення з ОСОБА_1 шкоди в розмірі 30416,00 грн. є незаконним та необґрунтованим. Просить рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 30416 грн. матеріальної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення , яким відмовити в задоволенні позову в цій частині, а відповідно змінити відшкодування судових витрат та витрат на правову допомогу , відмовивши у стягненні таких з ОСОБА_1 .
Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи законність та обґрунтованість судових рішень суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Частинами 1,2,4 частини першої статті 367 ЦПК україни передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено такі обставини.
Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 21.03.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова мотивована тим, що 15 січня 2019 року о 08 год 30 хв на автодорозі М-10 "Львів-Краковець" км 26 + 090 м у Яворівському районі Львівської області водій автомобіля марки "Toyota Yaris", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, виїхала на смугу зустрічного руху, в результаті чого зіткнулася з автомобілем марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_2 
18.01.2019 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ "СК ПЗУ Україна" про дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля марки "Toyota Yaris", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ "Страхова компанія ПЗУ Україна".
Згідно із звітом № SOS_-190129-2573905 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 21.02.2019 року, вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження станом на дану оцінки (15.01.2019 року) становить 151459, 63 грн.
Відповідно до аварійного сертифікату розрахунку визначення заподіяної шкоди № 155/02/19 від 27.02.2019 року ринкова вартість аварійного (пошкодженого) КТЗ марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату розрахунку (15.01.2019 року) складає 63760,34 грн. Заподіяна шкода на дату розрахунку складає 87709,19 грн.
Відповідно до виписки про надходження коштів по картці ОСОБА_2 19.04.2019 року здійснено безготівкове зарахування від ПрАТ "Страхова компанія ПЗУ Україна" в розмірі 87703,05 грн.
Згідно із платіжним дорученням № 29074 від 19.04.2019 року ПрАТ "Страхова компанія ПЗУ Україна" сплатило на рахунок ОСОБА_2 87703,45 грн, призначення платежу: страхове відшкодування ( ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 ), карт. рах. № НОМЕР_4 , дог. ЕР. 159944511 від 15.05.2018 року.
У позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до висновку № 100/19 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.06.2019 року судового експерта ОСОБА_4 ринкова вартість автомобіля марки "Peugeot Expert" реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 15.01.2019 становила 150916,00 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент огляду 31.05.2019 року становила 531483,27 грн., таким чином проводити відновлювальні ремонтні роботи автомобіля економічно недоцільно, у такому випадку вартість матеріального збитку приймається рівною дійсній (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без урахування аварійних пошкоджень. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 130416 грн. 
Позивач стверджує, що оскільки страхова компанія виплатила йому суму 84979,99 грн., а ліміт відповідальності становив 100000 грн. з такої слід стягнути 15020,01 грн., а різницю яка становить 30416 грн. з винної особи ОСОБА_1 .
Рішення суду в частині стягнення шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілого та моральної шкоди не оскаржується, тому в цій частині апеляційний суд не має обов`язку перевіряти його законність та обґрунтованість. 
Задовольняючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 12296 грн.55 коп. з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та 30416 грн. з ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що аварійний сертифікат розрахунку визначення заподіяної шкоди №155/02/19 є неналежним доказом, оскільки проведений спеціалістом, а не експертом та автомобіль безпосередньо спеціалістом не оглядався. Тому судом взято до уваги висновок експертного дослідження №100/19 та №101/19.
З таким висновком суду апеляційний суд не погоджується.
Відповідно до Преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.(ст.2.1 Закону)
Відповідно до ст. 30.1. Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з ст.34 Закону Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
З матеріалів справи встановлено, що огляд автомобіля суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 проведено 01 лютого 2019 року (а.с.106), а тому помилковим є висновок суду про те, що фактичний огляд автомобіля не був проведений. 
З врахуванням того, що страховиком дотримані наведені норми закону замовлений позивачем висновок №101/19 експертного автотоварозначого дослідження не може братися до уваги при виплаті страхового відшкодування та визначенні розміру шкоди, оскільки право позивача на самостійне визначення розміру шкоди відповідно до закону не виникло, так як страховик в межах строку визначеного законом  провів оцінку пошкодженого майна (ст.34.2 Закону), що стверджується  звітом №SOS_-190129-2573905 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 21.02.2019 року, згідно з якою вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження станом на дану оцінки (15.01.2019 року) становить 151459, 63 грн. та Аварійним сертифікатом розрахунку визначення заподіяної шкоди № 155/02/19 від 27.02.2019 року згідно з яким заподіяна шкода становить 87709,19 грн. 
Страхова виплата проведена 19.04.2019 року в розмірі 87703,45 грн. (а.с.67)., позивач її отримав тобто погодився з розрахунком заподіяної шкоди, а тому підстав ставити під сумнів обєктивність Аварійного сертифікату розрахунку визначення заподіяної шкоди №155/02/19 немає . 
Крім цього, висновок №100/19 експертного товарознавчого дослідження складений 10 червня 2019 року, а висновок №101/19 експертного товарознавчого дослідження 09 липня 2019 року, тобто після отримання страхової виплати.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди, не врахувавши вимоги ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що є підставою для скасування рішення в цій частині та відмови у позові. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
- у разі задоволення позову - на відповідача;
- у разі відмови в позові - на позивача;
- у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З врахуванням того, що у задоволенні позову до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення страхової виплати в розмірі 12296 грн.55 коп. відмовлено рішення в частині стягнення судових витрат з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» в розмірі 2770 грн.57 коп. та додаткове рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4951 грн.32 коп. слід скасувати.
Крім цього, підлягає скасуванню рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 3384 грн., оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди з винної особи у розмірі 30416 грн.00 коп. 
Щодо стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_1 в цій частині додаткове рішення суду слід залишити без змін з врахуванням того, що судом першої інстанції задоволено позов в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та в цій частині ОСОБА_1 рішення не оскаржувала.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 268 ЦПК).
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції , -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Варениці Василя Степановича  задовольнити частково.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2020 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхового відшкодування у розмірі 12296 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто шість) грн 55 коп., стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 30416 (тридять тисяч чотириста шістнадцять) грн 00 коп., стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судових витрат у розмірі 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн 57 коп., стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 3384 (три тисячі триста вісімдесят чотири) грн 20 коп. на користь ОСОБА_2 скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову в цій частині.
В решті рішення суду залишити без змін.
Додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2020 року в частині стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_2 4951 грн.32 коп. витрат за правничу допомогу скасувати.
В решті додаткове рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий                                 Ю.Р.Мікуш

Судді:                 Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк