П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

15 березня  2021року                                                                                 м. Київ
         
 Справа № 367/3847/19
 Провадження: № 22-ц/824/1940/2021

 Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Любарця Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 
 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Саранюк Л.П.
 у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Інспекція архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, державний реєстратор виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області Швидкий Сергій Сергійович, про визнання об`єкту самочинним будівництвом, скасування запису про реєстрацію права власності, знесення об`єкту та стягнення моральної шкоди,
 
в с т а н о в и в :
 
У травні 2019  року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд визнати виробниче приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , самочинним будівництвом; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права власності №27623253, внесений на підставі рішення Державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області Швидкого С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 23 серпня 2018 року (індексний номер 42683877), про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, який складається з житлового будинку А, загальною площею 158,5 кв.м., виробничого приміщення Г, Г1, Г2 загальною площею 782,7 кв.м., сараю Е, гаражу К, навісу М, огорожі 2-5, сараю И, гаражу-кухні З (реєстраційний помер об`єкту нерухомого майна 1628894632109); зобов`язати ОСОБА_2 здійснити знесення за власний рахунок самовільно збудованого об`єкта, а саме, виробничого приміщення, що знаходиться за вищевказаною адресою.
Обґрунтовуючи такі позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що спірний об`єкт нерухомості побудовано відповідачем одночасно на трьох земельних ділянках, які мають різне цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для ведення особистого селянського господарства. Всупереч цільовому призначенню даних земельних ділянок, відповідач у вказаній будівлі організував підприємницьку діяльність щодо обробки та виробництва металовиробів, яка здійснюється на регулярній основі, та супроводжується постійними шумами та викидами забруднюючих речовин безпосередньо на належну йому, ОСОБА_1 ділянку. 
14 грудня 2020 року ОСОБА_2 подав клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що однією з позовних вимог у даній справі є визнання виробничого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , самочинним будівництвом. Вказував, що підстава для визнання будівлі самочинним будівництвом - це скасування містобудівних умов та обмежень. Саме за скаргою ОСОБА_1 відділ містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області виніс Наказ № 67 від 08.04.2019 про скасування містобудівних умов та обмежень за № 0031-05-2018 від 16.05.2018. На підставі незаконних дій відділ містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області скасував реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларацію про готовність до експлуатації. У зв`язку із такими, на його думку, незаконними діями Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради та відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області він, ОСОБА_2 , звернувся до суду із відповідним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати наказ відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області № 67 від 08.04.2019 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень» за № 0031-05-2018 від 16.05.2018 року на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 та наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області від 09.04.2019 року за № 122 «Про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації»; зобов`язати  Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області поновити реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) № КС 141181991577 від 18.07.2018 року на об`єкт «Будівництво виробничого приміщення». На його думку, справа № 367/5211/19 є пріоритетною перед розглядом справи за позовом ОСОБА_1 , оскільки, у разі визнання судом дій Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради та відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області щодо видачі оспрюваних наказів незаконними - відпаде підстава для визнання будівлі самочинним будівництвом.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2020 року зупинено провадження у справі № 367/3847/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Інспекція архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, державний реєстратор виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області Швидкий С.С., про визнання об`єкту самочинним будівництвом, скасування запису про реєстрацію права власності, знесення об`єкту та стягнення моральної шкоди, до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 367/5211/19 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, Інспекції архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Любарець А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що предметом доказування у справі, що переглядається, є  факт здійснення будівництва на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, а у справі № 367/5211/19  предметом позову є відновлення дії містобудівних умов та відновлення реєстрації, зокрема, декларації про готовність до експлуатації об`єкта. Отже, предмет доказування у справі №367/5211/19, в цілому, абсолютно не залежить від наслідків та результату розгляду справи №367/5211/19, яким би не було рішення у іншій справі. На його думку, навіть у разі задоволення позовних вимог та скасування наказів № 67 від 08.04.2019 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень» та № 122 від 09.04.2019 року «Про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації»,  підстави вважати об`єкт нерухомості самочинним будівництвом не відпадуть, адже предметом доказування у даній справі є факт будівництва об`єкта (виробничого приміщення щодо виготовлення металовиробів) на земельних ділянках, що не відведені для даної мети.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 13 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що предметом у обох справах є одне і теж саме майно (виробниче приміщення по АДРЕСА_1 ) та правовідносини щодо законності (чинності) його будівництва. Тобто, якщо судом в рамках цивільної справи № 367/5211/19 буде скасовано Наказ № 67 від 08.04.2019 про скасування містобудівних умов та обмежень за № 0031-05-2018 від 16.05.2018, то відпадуть підстави вважати об`єкт нерухомості самочинним будівництвом.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктової неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
  Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Під матеріальними межами судового розгляду слід розуміти обов`язок суду вирішити справу на підставі тільки тих вимог, які заявлені заінтересованими особами. Процесуальні межі полягають у тому, що суд розпочинає розгляд справи не інакше як за заявою (скаргою) заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом в постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17 (провадження № 61-3429зпв18) та від 20 червня 2018 року (провадження № 61-19434св18).
У справі, яка переглядається, предметом спору є визнання об`єкту самочинним будівництвом, оскільки такий побудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, та скасування запису про реєстрацію права власності, знесення об`єкту, стягнення моральної шкоди.
 Підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду судом цивільної справи № 367/5211/19 про визнання протиправними та скасування наказів Інспекції архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області. 
Проте, суд першої інстанції в порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об`єктивні обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання протиправними та скасування наказів Інспекції архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області виключає можливість самостійно встановити та оцінити при розгляді даної справи  обставини (факти), якими позивач обґрунтовував свої вимоги щодо визнання об`єкту самочинним будівництвом.
Колегія суддів також відмічає, що, не зважаючи на наслідки розгляду справи № 367/5211/19, предметом пред`явленого ОСОБА_1 позову залишається невідповідність цільового призначення земельних ділянок функціональному призначенню спірної будівлі (виробничого приміщення) та порушення прав позивача як власника суміжної земельної ділянки.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що розгляд справи № 367/5211/19 не є перешкодою для встановлення обставин у даній справі під час її розгляду по суті заявлених вимог, що, у свою чергу, свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
Окрім того, колегія суддів наголошує на тому, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Наведеного судом першої інстанції враховано не було, а тому, зупинивши провадження в даній справі, суд порушив право учасників справи на розгляд справи упродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За наведених підстав, колегія суддів вважає, що ухвала про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Керуючись ст.ст. 369, 374, 379 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Любарця Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційномупорядку не підлягає.  

Головуючий                                                                                    Т.О. Невідома

Судді                                                                                               А.А. Пікуль

                                                                                                         Д.Р. Гаращенко