Справа № 127/21515/19
Провадження № 22-ц/801/67/2021
Категорія: 40
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року	Справа № 127/21515/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:
судді-доповідача Денишенко Т. О., 
суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О., 
за участі секретаря судового засідання Файчук Я. В., представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Оверковського К. В., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного прова-дження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідаль-
ністю «Фінансова компанія «Амбрелла», державного реєстратора Глинської
сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоника Ярослава
Івановича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо пре-
дмета спору, на стороні позивачки - ОСОБА_2 , Органу
опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради,
про визнання дій протиправними, скасування рішення державного реєстратора
та запису про право власності на нерухоме майно, 
за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» Скуртул Катерини Андріївни на рішення Він-ницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2020 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Вінниці за головування судді Сичука М. М.,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» ( далі - ТОВ «ФК «Амбрелла» ), державно-го реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької об-ласті Сімоника Я. І., за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки - ОСОБА_2 , Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виз-нання дій протиправними, скасування рішення державного реєстратора та запису про право власності на нерухоме майно. Позов з урахуванням уточнених позовних вимог мотивований наступним. 14 травня 2008 року між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», був укладений кредитний договір № 123/08/20-Z, за умовами якого позичальник отримав на споживчі цілі 75000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання боржником зобов`язань за укладеним правочином між ОСОБА_1 як майновим поручителем за ОСОБА_4 та АКБ «Форум» 14 травня 2008 року був укладений нотаріально пос-відчений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру загальною площею 65,2 кв. м. АДРЕСА_1 . Від праців-ників фінансової компанії позивачці стало відомо, що за наявні у позичальника ОСОБА_2 борги перед банком предмет іпотеки перереєстрований на ТОВ «ФК «Амбрелла». Цей факт підтвердився витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якого убачається, що 12 липня 2019 року державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Я. І. здійс-нено державну реєстрацію права власності на належну ОСОБА_1 квар-тиру за ТОВ «ФК «Амбрелла». Позивачка вважає, що дії державного реєстра-тора є протиправними, незаконними, а державна реєстрація підлягає скасуван-ню, оскільки на підставі норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валю-ті» за зазначених у ньому умов не може бути примусово відчужене без згоди власника заставне ( іпотечне ) нерухоме житлове майно. Крім цього у квартирі, що є предметом іпотеки, у складі сім`ї ОСОБА_1 мешкають троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від-повідачі не отримували дозволу органу опіки та піклування на вчинення оспо-рюваних дій. 
ОСОБА_1 просила суд визнати дії державного реєстратора Глинсь-кої сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоника Я. І. що-до державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Амбрелла» протиправними, відповідне рішення державного реєстратора скасувати, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності від 12 липня 2019 року за № 32423901, вчинений державним реєстратором Глинської сільської ради Кали-нівського району Вінницької області Сімоником Я. І. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2020 року позов задоволений. Визнані протиправними дії державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоника Я.І. щодо державної реєстрації права власності за номером запису 32423901 на квартиру АДРЕСА_1 за новим власником - ТОВ «Фінанова компанія «Амбрелла» ( т. 2, а. с. 73 - 79 ). 
Не погоджуючись з ухваленим 19 серпня 2020 року рішенням суду першої інстанції, відповідач в особі директора ТОВ «ФК «Амбрелла» Скуртул К. А. оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Скаржниця посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матері-ального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, на неправильно обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав, що призведе до позбавлення не-рухомого майна власника, його безхазяйності. 
Ухвалою апеляційного суду від 21 грудня 2020 року клопотання особи, яка подала апеляційну скаргу, задоволене, директору ТОВ «ФК «Амбрелла» ОСОБА_8 поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2020 року. 
Визначеним законом, забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 21 гру-дня 2029 року правом подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.
25 січня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшло письмове пояс-нення ОСОБА_1 , її представника адвоката Оверковського К. В., яке по суті є відзивом на апеляційну скаргу відповідача ТОВ «ФК «Амбрелла», оскіль-ки у матеріалах справи відсутні докази стосовно отримання позивачкою копії судової ухвали про відкриття провадження у справі. У поясненні зазначається про передчасність та безпідставність твердження скаржниці про обрання пози-вачкою невірного способу захисту. На доведення свого права на вибір способу захисту позивачка посилається на абзац третій частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтя-жень» з наступними змінами, стверджує, що суд застосував оптимальний спосіб захисту у даному спорі, вірно використав норми Закону України «Про морато-рій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». ОСОБА_1 , її адвокат наголошують на набутті іпоте-кодержателем права власності на предмет іпотеки без оцінки вартості останньо-го, яка узагалі не робилася, що свідчить про порушення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, подальшої реєстрації на нього права власності за товариством. Позивачка та її представник просять у задоволенні апеляційної скарги директора ТОВ «ФК «Амбрелла» Скуртул К. А. відмовити, залишити рі-шення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача ТОВ «ФК «Амбрелла» адвокат Гурський Г. Ю., відповідач державний реєстратор Глинської сільської ради Калинівського райо-ну Вінницької області Сімоник Я. І., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки ОСОБА_2 , представ-ник Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, будь-яких заяв від них не надходило. Усі вказані учасники справи завчасно, в уста-новленому порядку повідомлені про місце, день та час розгляду справи, про що свідчать розписки адвоката Гурського Г. Ю., Органу опіки та піклування в осо-бі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, рекомендовані повідомлен-ня про вручення поштових відправлень, додані до матеріалів справи. Урахову-ючи вказані обставини, керуючись нормами статті 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути дану справу в порядку апеляцій-ного провадження у відсутності її учасників, котрі не з`явилися в судове засі-дання. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Амбрелла» представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Оверковського К. В., дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукуп-ності наявні в ній докази, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржува-ного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляцій-ний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначе-ним вимогам. 
Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що 14 травня 2008 року між ОСОБА_2 та АКБ «Форум», правонаступ-ником якого є ПАТ «Банк Форум», був укладений кредитний договір № 123/08/20-Z, за умовами якого позичальник отримав на споживчі цілі 75000,00 доларів США на строк до 11 травня 2018 року. З метою забезпечення виконан-ня ОСОБА_2 своїх зобов`язань за укладеним правочином між ОСОБА_9 як його майновим поручителем та АКБ «Форум» 14 травня 2008 року був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_10 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності на під-ставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та договору дарування час-тини помешкання квартиру АДРЕСА_2 . З витягу з Державного ре-єстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно убачається, що 12 липня 2019 року державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Я. І. здійс-нено державну реєстрацію права власності на належну ОСОБА_1 квар-тиру за новим власником ТОВ «ФК «Амбрелла» на підставі рішення про дер-жавну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47813113 від 17 липня 2019 року.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, керуючись нормами Закону України «Про іпотеку», на підставі їх системного аналізу дій-шов висновку, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи ( іпотекодержателя ), не є беззастережною, а за-лежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вар-тості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпоте-кодержателя на вказане майно. Суд застосував у вирішенні спору норми Закону України від 07 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на не-рухоме майно та їх обтяжень», положення Порядку державної реєстрації речов-их прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, якими передбачена можли-вість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом на-буття права власності на предмет іпотеки, та підкреслив, що у наведених пра-вових нормах визначений вичерпний перелік належно підтверджених обставин і обов`язкових для подання документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтя-жень», у статті 37 Закону України «Про іпотеку» закріплені порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, який приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки на-явності необхідних для цього документів та відповідності їх вимогам законо-давства.
Відповідна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верхов-ного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що боржник ОСОБА_11 , майновий поручитель ОСОБА_1 не були повідомлені в установленому порядку про звернення стягнення в позасудовий спосіб на іпо-течне нерухоме майно, що унеможливило для державного реєстратора встано-вити строк, сплив якого дозволяв би проведення ним подальших реєстраційних дій. За цієї обставини іпотекодержатель не може вважатися таким, що набув право власності на нерухоме майно за договором іпотеки, оскільки умовами останнього прямо передбачено перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки за умови повідомлення іпотекодавця про необхідність усунен-ня ним порушень за взятими зобов`язаннями. 
Аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Су-ду від 24 квітня 2019 року у цивільній справі № 521/18393/16-ц.         
На момент набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки оцінка такого майна була відсутня, що є порушенням чинного законодавства.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що при винесенні державним реєс-тратором Глинської сільської ради Сімоником Я. І. рішення про державну реєс-трацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 47813113 від 17 липня 2019 року, через відсутність оцінки предмета іпотеки було порушено встановлений чинним законодавством порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем.
Крім цього Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасо-вий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на таке відчуження. Як встановлено судом, власник квартири ОСОБА_1 згоди на відчуження власної квартири не давала.
З такими висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 19 серпня 2020 року, колегія суддів апеляційного суду повністю по-годжується, оскільки вони є вірними, об`єктивними, зробленими з урахуванням усіх фактичних обставин справи; суд правильно застосував до спірних право-відносин норми матеріального права, що їх регулюють, не порушив вимог про-цесуального законодавства. 
Оскаржуючи судове рішення, директор ТОВ «ФК «Амбрелла» ОСОБА_12 висловлює занепокоєння з приводу неналежного, на її думку, обраного позивач-кою способу захисту свого права та інтересу, через що суд позбавив права влас-ності на майно скаржника без поновлення відповідно права власності ОСОБА_13 . На переконання скаржниці з набранням чинності Законом Украї-ни від 05 грудня 2019 року «Про протидію рейдерству» правовий висновок Ве-ликої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, втратив актуальність. Позивачкою мав би бути пред’-явлений в суд віндикаційний позов. Щодо безпідставності прийняття судом до уваги норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян Укра-їни, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то особа, яка пода-ла апеляційну скаргу, підкреслює, що іпотекодавиця двічі проявила добровіль-ну згоду на реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержате-лем: на момент укладення договору іпотеки та проігнорувавши отриману ви-могу-повідомлення про намір іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки. Скаржниця вказала, що законом визначений вичерпний перелік доку-ментів, які повинні надаватися для державної реєстрації права власності на під-ставі договору про іпотеку. Оскільки цей перелік є вичерпним, то в іпотекодер-жателя відсутній обов`язок з надання державному реєстратору звіту про оцінку предмета іпотеки. Як наслідок скаржниця просить скасувати процесуально не-вірне судове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2020 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
З доводами апеляційної скарги погодитися не можна, оскільки вони цілком спростовуються представленими позивачкою доказами, доданими до матеріалів справи. Уся позиція скаржниці побудована на вимозі з переоцінки висновків суду першої інстанції, які її не влаштовують. 
Частиною другою статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивіль-них прав та інтересів, якими, зокрема, можуть бути: визнання незаконними рі-шення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб; частинами першими статей 20, 21 цього Кодексу передбачено здійснення права на захист особою на свій розсуд; суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самовряду-вання, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про державну ре-єстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або без-діяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. 
Сторона позивачки вірно зауважила безпідставність посилання скаржниці на передбачену абзацом третім частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вимогу щодо необхідності одночасного із скасуванням державної реєстрації прав вирі-шення питання щодо визнання, зміни чи припинення цим же рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Ад-же Закон України від 05 грудня 2019 року № 340-ІХ «Про внесення змін до дея-ких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» в частині, що стосу-ється вказаного порядку скасування державної реєстрації прав, набув чинності з 16 січня 2020 року, тобто після закінчення в жовтні 2019 року підготовчого провадження судом у цій справі ( т. 1, а. с. 59 ) і переходу до розгляду справи по суті. 
Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на безпідставність застосу-вання у вирішенні цього спору Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валю-ті» є помилковим. Дія мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке є забезпеченням за валютними кредитами, розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а зазначено, що до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, надано-го як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звер-нути стягнення на предмет іпотеки ( як у судовому, так і в позасудовому спосо-бі ) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності фак-ту невиконання боржником умов кредитного договору.
Водночас Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасо-вий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без його згоди на таке відчуження.
У цій цивільній справі предметом відчуження на користь ТОВ «ФК «Ам-брелла» стало житлове приміщення ( квартира ) АДРЕСА_1 , загальною площею 65,2 кв. м., належне на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Вінницькою районною держав-ною нотаріальною конторою 20 лютого 2008 року за реєстром № 2-219, зареєс-трованого в Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 22 лютого 2008 року в реєстровій книзі № 26 за реєс-тровим номером 1499 та договору дарування частини квартири, посвідченого у нотаріальному порядку 14 квітня 2008 року за реєстром № 2320, зареєстровано-го в Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 16 квітня 2008 року у реєстровій книзі № 26 за реєстровим но-мером 1499. Це житло використовується сім`єю позивачки, у складі якої на да-ний час є двоє неповнолітніх дітей, як місце постійного проживання. 
За викладених фактичних обставин суд першої інстанції дійшов вірного, об`єктивного висновку, що квартира АДРЕСА_1 на підставі дії Закону України «Про мора-торій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнута шляхом перереєстрації права власності на неї, у тому числі шляхом реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Амбрелла» як забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредит-ного договору від 14 травня 2008 року № 123/08/20-Z, укладеного в іноземній валюті. У відповідача державного реєстратора Глинської сільської ради Кали-нівського району Вінницької області Сімоника Я. І. були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «ФК «Амбрелла».
Безумовною є необхідність наявності оцінки предмета іпотеки на час перереєстрації права власності на нього за іпотекодержателем, що не було дотримано під час реєстраційної дії державним реєстратором Сімоником Я. І., адже оцінка предмета іпотеки у вигляді квартири АДРЕСА_1 узагалі не робилася.
Згідно з абзацом першим пункту першого частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх об-тяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і по-даних/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність супе-речностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на неру-хоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до частини першої статті 11 цього Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом роз-гляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Відповідно до Закону України «Про іпотеку» обов`язковим елементом у процедурі звернення стягнення на предмет іпотеки як у судовому, так і в поза-судовому порядку є попередня оцінка предмету іпотеки, на який має бути звернуто стягнення. Частиною третьою статті 37 цього Закону передбачено, що іпотекодержатель набуває у власність предмет іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оці-ночної діяльності. 
У справі № 209/2599/17-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 січня 2020 року висловив правову позицію про порушення частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» у зв`язку з відсутністю у матеріалах реєстраційної спра-ви висновку про оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Ос-кільки звіт про оцінку вартості предмета іпотеки на момент реєстрації права власності на нього за банком державному реєстратору не надавався, зазначив Верховний Суд, то суди зробили правильний висновок про недотримання бан-ком положень частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» під час реалізації процедури позасудового стягнення на предмет іпотеки. 
Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстан-ції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та пере-віряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах до-водів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення мо-же випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між со-бою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Євро-пейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рі-шеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Кон-венції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року ).
Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргу-ментів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги директора ТОВ «ФК «Амбредда» Скуртул К. А. не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, не дають підстав визнати це рішення ухваленим з по-рушенням норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального і процесуального права.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» Скуртул Катерини Андріївни залишити без задоволення. 
Рішення Вінницького міського суду  Вінницької області від 19 серпня 2020 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складений 22 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді                             В. П. Рибчинський

Л. О. Голота