ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року	Львів	Справа № 300/2517/20 пров. № А/857/15275/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Большакової О.О., Гінди О.М.
за участі секретаря судового засідання                        Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області  на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року (суддя – Боршовський Т.І., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якому просила  визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.08.2020 № 1625 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту “б” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”; зобов`язати відповідача призначити їй з 31.07.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту “б” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що після досягнення 50 років вона отримала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.31.07.2020 вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Однак рішенням від 10.08.2020 № 1625 пенсійний орган відмовив їй в призначенні пенсії. Разом з тим, стаж роботи позивача, що дає право на призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” підтверджений трудовою книжкою, уточнюючими довідками та матеріалами про результати атестації робочих місць, які були подані пенсійному органу.  З огляду на вказане, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.08.2020 № 1625 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.08.2020 № 1625 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 31.07.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” право на пільгових умовах мають працівники, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці – за Списком № 2 і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки, які народилися в період з 01.04.1969 по 30.09.1969 після досягнення віку 54 років 6 місяців і при стажі роботи в період звернення з 01.04.2023 по 31.03.2024 – не менше 24 років 6 місяців, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Тобто, ОСОБА_2 набуде право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 після досягнення 54 років 6 місяців. Разом з тим, на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах їй виповнилось лише 50 років. Таким чином, рішення від 10.08.2020 № 1625 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту “б” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правомірно.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на правильність висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 31.07.2020 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. 
До заяви позивач долучила копії: паспорта громадянина України НОМЕР_1 ; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; подання № 1 від 24.07.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах; трудову книжку НОМЕР_2 ; довідки від 24.07.2020 № 07/527 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; довідки від 24.07.2020 № 07/3; виписки з наказів № 59 від 18.11.1998, № 38 від 17.11.2003, № 38 від 20.11.2008, № 38 від 07.10.2011, № 53 від 19.11.2013, № 75 від 19.11.2018; копію наказу № 75 від 19.11.2018; висновків експертизи якості проведення атестації робочих місць № 1181 від 12.01.2004, № 4490 від 28.01.2009, № 4489 від 27.01.2009, № 1744/2 від 27.11.2013; листа Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 04.12.2018 № 06-13/15-10/8284; переліків робочих місць, які підлягають атестації на підтвердження права працюючим пільгового пенсійного забезпечення в Івано-Франківській обласній психоневрологічній клінічній лікарні № 1; рішення від 13.12.2019 № 1315-33/2019 «Про створення Комунального некомерційного підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» .
Головним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області 10.08.2020  прийнято рішення № 1625 про відмову позивачу в призначенні пенсії. Таке рішення мотивоване тим, що згідно з вимогами статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці – за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки, які народилися в період з 01.04.1969 по 30.09.1969 після досягнення віку 54 років 6 місяців і при стажі роботи в період звернення з 01.04.2023 по 31.03.2024 – не менше 24 років 6 місяців, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Крім  того, відповідач повідомив про необхідність документального підтвердження зайнятості працівника повний робочий день (не менше ніж 80%, встановленого для даного виробництва) за відповідною професією та подання матеріалів про результати атестації робочих місць, та подання уточнюючої довідки підприємства, в підтвердження праці на умовах повного робочого дня. Щодо рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15), то пенсійним органом зазначено, що вказаним рішенням не внесено зміни до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та немає порядку виконання даного рішення. Таким чином, пенсійний орган вважає, що ОСОБА_1 немає права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2. 
Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на пільгових умовах, яке виникло в неї, з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, після досягнення 50-ти років, тому, враховуючи надання позивачем пенсійному органу усіх необхідних документів для призначення пенсії, які в повній мірі підтверджують пільговий стаж, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.08.2020 № 1625 є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідач зобов`язаний призначити ОСОБА_1 з 31.07.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення” (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення” на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 років 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.  Отже, згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності:зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;атестація робочих місць;досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Разом з тим, статтю 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020. Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
У пункті 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 зазначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:    «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:   а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:  чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;   жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;  б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:  чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;   жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.   Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам».
При цьому, Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення № 1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону № 1788 до внесення змін Законом № 213 було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.   Таким чином, у статті 13 Закону № 1788 до внесення змін Законом № 213 було встановлено такий пенсійний вік: у пункті «а» для чоловіків - 50 років, для жінок - 45 років; у пунктах «б»-«з» для чоловіків - 55 років, для жінок - 50 років.
У Законі № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, збережено вказану пропорцію щодо зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку без урахування різниці між пенсійним віком для чоловіків і жінок. У частині першій статті 13 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, встановлено однаковий пенсійний вік для чоловіків та жінок, а саме: у пункті «а» - 50 років (на 10 років менше, ніж загальний пенсійний вік), у пунктах «б»-«з» - 55 років (на 5 років менше, ніж загальний пенсійний вік).
Отже, статтею 13 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених у цих нормах.
Згідно з пунктом 4.4 Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 перевіряючи статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходив з такого.
Вказаними положеннями Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років.
Відповідно до статті 13, частини другої статті 14, пунктів«б»-«г» статті 54 Закону №1788 у редакції до внесення змін Законом № 213 у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону № 213 змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.
Конституційний Суд України, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
Отже, особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213. Таким чином, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
За наведених вище обставин, стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
Також колегія суддів враховує, що у справах “Щокін проти України (заяви № 23759/03 та 37943/06, рішення від 14.10.2010) та “Серков проти України” (заява № 39766/05, рішення від 07.07.2011) Європейський суд з прав людини дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі “якості” закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування; по-третє, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу “якості закону”. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Враховуючи вищевказане, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності, як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права, усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.   Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Як вбачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.08.2020 за № 1625 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту “б” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, відповідач не вказав жодних зауважень щодо наявності в позивача необхідного стажу роботи, якого достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Так, відповідач зазначив, що страховий стаж позивача становить 40 років 5 місяців, в тому числі, стаж роботи за списком № 2 – 35 років 9 місяців.
Відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.  Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Згідно з пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 позивач: з 03.08.1989 прийнята продавцем кулінарного магазину столової № 95 об`єднаної дирекції № 4 Івано-Франківського комбінату харчування навчальних закладів і промислових підприємств; з 30.01.1990 звільнена за переведенням; з 01.02.1990 прийнята в порядку переведення продавцем по заявках від населення в РСУ ГЖЕО; з 18.05.1993 переведена оператором управління; з 22.04.1994 звільнена з роботи за власним бажанням; з 23.04.1994 зарахована на роботу на посаду палатної санітарки в 1-й відділ Івано-Франківської обласної психлікарні № 1; з 11.02.1998 посада палатної санітарки змінена на посаду молодшої медичної сестри (палатна); 17.11.2003 підтверджено право на пільгову пенсію згідно списку № 2; з 07.10.2011 назва: Івано-Франківська держоблпсихіатрична лікарня № 1 змінена на обласну психоневрологічну клінічну лікарню № 1; з 03.01.2020 Івано-Франківська обласна психоневрологічна клінічна лікарня № 1 згідно рішення Івано-Франківської обласної ради від 13.12.2019 № 1315-33/2019 реорганізована в Комунальне некомерційне підприємство «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради».
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі – Порядок № 383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 461 від 24.06.2016 затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. в якому у розділі XXIV, код КП 5132, передбачено посаду молодшої медичної сестри (санітарка палатна) по безпосередньому обслуговуванню гострих психічно хворих.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637).
Водночас, пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. 
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що   ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 надала відповідачу довідки Комунального некомерційного підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-франківської обласної ради»: від 24.07.2020 № 07/527 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день на посаді молодшої медичної сестри (санітарка палатна) по безпосередньому обслуговуванню гострих психічно хворих за період з 23.04.1994 по теперішній час - 26 років 2 місяці 27 днів (а.с. 81-82); від 24.07.2020 № 07/3, згідно якої позивач з 23.04.1994 по теперішній час працює на посаді молодшої медсестри (санітарки палатної) по безпосередньому обслуговуванню гострих психічно хворих .
Щодо проведення атестації робочих місць, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з пунктами 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
В свою чергу, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Згідно з приписами  Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16 згідно з яким, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.07.2020 ОСОБА_1 долучено копії: виписки з наказу Івано-Франківської державної обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 за № 59 від 18.11.1998 «Про підтвердження права працюючим на пільги та компенсації за роботу в шкідливих умовах», згідно якого відповідно до рішення атестаційної комісії від 17.11.1998 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам за професією молодша медична сестра (санітарка палатна) (а.с.87); виписки з наказу Івано-Франківської державної обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 за № 38 від 17.11.2003 «Про підтвердження права працюючим на пільги та компенсації за роботу в шкідливих умовах», згідно якого відповідно до рішення атестаційної комісії від 17.11.2003 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам за професією молодша медична сестра (санітарка палатна) (а.с.85); виписки з наказу Івано-Франківської державної обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 за № 38 від 20.11.2008 «Про підтвердження права працюючим на пільги та компенсації за роботу в шкідливих умовах», згідно якого відповідно до рішення атестаційної комісії від 18.11.2008 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам за професією молодша медична сестра (санітарка палатна) (а.с.86); виписки з наказу Івано-Франківської державної обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 за № 53 від 19.11.2013 «Про підтвердження права працюючим на пільги та компенсації за роботу в шкідливих умовах», згідно якого відповідно до рішення атестаційної комісії від 19.11.2013 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам за професією молодша медична сестра (санітарка палатна) (а.с.88); виписки з наказу Івано-Франківської державної обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 за № 75 від 19.11.2018 «Про підтвердження права працюючим на пільги та компенсації за роботу в шкідливих умовах», згідно якого відповідно до рішення атестаційної комісії від 19.11.2018 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам за професією молодша медична сестра (санітарка палатна) (а.с.89); висновків експертизи якості проведення атестації робочих місць № 1181 від 12.01.2004, № 4490 від 28.01.2009, № 4489 від 27.01.2009, № 1744/2 від 27.11.2013 (а.с.93-102); листа Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 04.12.2018 № 06-13/15-10/8284; переліків робочих місць, які підлягають атестації на підтвердження права працюючим пільгового пенсійного забезпечення в Івано-Франківській обласній психоневрологічній клінічній лікарні № 1.
Водночас, колегія суддів враховує, що в апеляційній скарзі відповідач не заперечує факту, що стаж роботи позивача, який дає право на призначення їй пенсії за Списком №2 підтверджений належним чином. Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до того, що ОСОБА_1 не досягнула віку 54 роки та 6 місяців, що, на думку пенсійного органу, необхідно для призначення їй пенсії на пільгових умовах.
Разом з тим, беручи до уваги наведені вище висновки, апеляційний суд наголошує, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Так, як позивач працювала повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праціза Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, атестація робочих місць була проведена, наявний стаж роботи становить 40 років 5 місяців, з них стаж роботи за Списком № 2 – 35 років 9 місяців, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на пільгових умовах, яке виникло в неї, з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, після досягнення 50-ти років.
Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу 31.07.2020 .
Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи у сукупності з наведеними вище приписами нормативно-правових актів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській областівід 10.08.2020 за № 1625 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, й відповідач зобов`язаний призначити ОСОБА_1 з 31.07.2020  (з дня звернення із заявою про призначення пенсії) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту “б” статі 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.
У підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. 
Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі №300/2517/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. М. Гінда  	
Повне судове рішення складено 11 лютого 2021 року