П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2846/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді:  Турецької І.О.
суддів: Стас Л.В. ,  Шеметенко Л.П. 
за участі секретаря - Скоріної Т. С.

апелянта - ОСОБА_1 
представника відповідача - Бєльського Р. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка «Правозахисники країни»

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - Департамент патрульної поліції) в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 08.09.2020 р. № 518 про притягнення його як лейтенанта поліції, інспектора взводу № 1 Відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що відповідач притягнув його до дисциплінарної відповідальності за двома порушеннями, а саме: прибуття на службу із запізненням без поважної причини, а також у зв`язку з тим, що заснув під час несення служби.
Однак, за твердженням позивача, службову дисципліну він не порушував і підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності відсутні. 
Так, вихід на службу із запізненням стався з вини командира, який, не врахував, що він перебував у відпустці та не повідомив своєчасно про наступне чергування. До того ж, ураховуючи, що на службу він повинен був заступити о 19 годині, запізнення відбулося лише на 10  хвилин, коли ще не почалася видача зброї та розстановка нарядів.
Пояснюючи обставини другого порушення, позивач зазначив, що поліцейським, які несуть службу у нічний час надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше 2-ох годин. Тому,  скориставшись можливістю відпочити, він зайшов о 4 год. 40 хв. до побутової кімнати стаціонарного пункту "Азов" поснідав та заплющив очі, які боліли та пекли у зв`язку з несенням служби в нічний час.
Коли, в приміщення зайшов тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП старший лейтенант поліції Павлов П.О. , він привітався з ним.
Наведені обставини, на думку позивача свідчать про відсутність в його діях складу дисциплінарного проступку, який, відповідно до п.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарний Статут),  визначається як протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського  окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Правова позиція суду першої інстанції щодо відмови в позові, була побудована на висновках службового розслідування, за результатами проведення якого, на думку суду, були добуті достовірні докази порушення позивачем службової дисципліни.
Так, досліджуючи обставини недотримання позивачем правил внутрішнього розпорядку, яке виразилося у запізненні прибуття на службу, суд першої інстанції зазначив про невчинення  позивачем жодних дій для належного виконання своїх службових обов`язків та встановлення інформації про чергування. 
Окрім того,  суд першої інстанції встановив, що усі дислокації та інша інформація щодо організаційних моментів, доводиться до особового складу в месенджері Телеграм, доступ до якого надано, у тому числі і ОСОБА_1 ..
Досліджуючи обставини порушення дисципліни у вигляді того, що позивач заснув на службі, суд першої інстанції зазначив, що позивач, перебуваючи на чергуванні з 19.00 год. 16.06.2020 р. по 07.01 год. 17.06.2020 р., повинен був здійснювати цілодобове патрулювання відповідної території у нічний час з метою забезпечення публічної безпеки та охорони громадського порядку, що прямо передбачено Законом України "Про Національну поліцію" та Посадовою інструкцією поліцейського патрульної поліції № 4/1.
Суд першої інстанції погодився з тим, що  поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин, однак, ураховуючи пояснення свідків, що були надані суду, ОСОБА_3 їм не повідомляв про перерву під час виконання службових обов`язків. 
Тобто, на думку суду, вина позивача в порушенні службової дисципліни складається з того, що  жодних повідомлень протягом зміни про здійснення ним перерви не надходило.
Проаналізувавши правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку, що  законодавець  висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку,  що сон поліцейського під час несення служби є серйозним дисциплінарним проступком, адже, останній, повинен цілодобово здійснювати патрулювання, ураховуючи, що під час сну не може забезпечувати громадську безпеку на визначеній території. 
На думку суду,  наведена подія може призвести до заволодіння невідомими особами табельною вогнепальною зброєю поліцейських, їх спеціальними засобами та іншими матеріальними цінностями переданими їм у користування Департаментом патрульної поліції.
Справа розглянута судом першої інстанції  за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, з повідомленням сторін.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволенні позову.
Скаржник, зазначає, що  суд першої інстанції залишив поза увагою його пояснення, які надавалися ним в процесі службового розслідування, що він прибув на шикування о 19 год. 10 хв., що відповідно до внутрішнього розпорядку дня поліцейських ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП, не є порушенням, оскільки шикування особового складу (стройовий огляд, інструктаж) розпочинається о 19 год. 30 хв..
Також скаржник звертає увагу, що суд першої інстанції неправомірно побудував свої висновки про порушення ним внутрішнього розпорядку лише  на даних графіку про отримання озброєння та  не врахував, що 16.06.2020 р. він не отримував зброю взагалі та перебував на чергуванні без озброєння. За поясненнями  скаржника він виходив на службу без озброєння майже 8 місяців, тобто, починаючи з листопада 2019 р. по 16.07.2020 р. 
Понад те, ОСОБА_1 зауважує, що  акт, який фіксував його запізнення на службу,  не містить даних щодо часу його запізнення, в ньому зазначений лише час його складання 19 год. 24 хв.. Разом із тим, як указує скаржник, суд першої інстанції, роблячи висновок про порушення ним правил внутрішнього розпорядку несення служби, надав перевагу висновкам службового розслідування, що  він прибув на службу о 19 год. 30 хв..
Далі, скаржник, не погоджуючись з висновком суду про те, що спав під час несення служби, наголошує, що два диски з відеозаписами, на яких  зняти події його відпочинку в побутової кімнати стаціонарного пункту "Азов", не є належними електронними доказами, адже останні подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису, відповідно до    Закону України    "Про електронний цифровий підпис". Окрім того, дане відео не містить ні дати, ні часу запису.
На думку скаржника, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме не встановив  яким документом регулюється порядок надання перерв для відпочинку поліцейських, які проходять службу в нічний час, а також не врахував приписи Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 р. за №260  (далі - Порядок № 260), які встановлюють право  поліцейських, які несуть службу в нічний час, на перерву для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин.  
У відзиві на апеляцію Департамент патрульної поліції вказує на необґрунтованість апеляційної скарги та на законність рішення суду першої інстанції. Більша частина відзиву присвячена обставинам, викладеним в службовому розслідуванні. Є тільки одне заперечення проти доводу апеляційної скарги ОСОБА_1 , це технічна неможливість  підписання електронним підписом відеофайлів наданих суду першої інстанції в якості доказів порушення позивачем службової дисципліни.
У суді апеляційної інстанції скаржник підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.
Представник Департаменту патрульної поліції проти доводів апеляції заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 26.02.2013 р. по 06.11.2015 р., у лавах Національної поліції України  позивач перебуває з 07.11.2015 р. по теперішній час.
Посаду інспектора взводу №1 Відділу патрульної  поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції (далі -  ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП)  лейтенант ОСОБА_1 займає з 21.10.2019 р. 
Підставами для призначення службового розслідування стали подані 17.06.2020 р., на ім`я начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП майора поліції Лехновської Г.Г., рапорти:
- тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника  даного відділу старшого лейтенанта поліції Павлова П.О. про виявлення ним 17.06.2020 р. о 04:57 год.    ОСОБА_1 , який спав у кріслі в побутовій кімнаті стаціонарного посту "Азов" за адресою: а/д М-18 "Харків - Сімферополь", 500 км.. Указаний факт зафіксований Павловим П.О на мобільний телефон марки Apple iPhone 8;
- поліцейського взводу № 1 наведеного відділу сержанта поліції Івасенко В.В. про те, що ОСОБА_1 запізнився без поважної причини та не прибув вчасно на службу у нічну зміну о 19:00 год. 16.06.2020 р..
У ході службового розслідування  встановлено, що обставини запізнення позивача на службу підтверджуються:
графіком отримання зброї та внутрішнього розпорядку дня особового складу ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП, 
актом про запізнення на службу, який  складений 16.06.2020 р. о 19:24 год. сержантом поліції Рибалко В.В. у присутності старшого зміни сержанта поліції Івасенко В.В. та зареєстрований  17.06.2020 р. за № вн398рп.
Відповідно до рапорту ОСОБА_1 , що надійшов на ім`я начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП майора поліції Лехновської Г.Г., останній повідомив, що затримався на десять хвилин та прибув на шикування о 19:10 год., так як повернувся з додаткової відпустки 14.06.2020 р., та йому не довели коли він повинен заступити на зміну. Також лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що він не бачив дислокації сил та засобів ВПП в АР Крим та м.Севастополі ДПП на нічну зміну 16.06.2020 р.
За висновками службового розслідування факт засинання ОСОБА_1 в процесі несення служби, у нічну зміну,  підтверджується рапортом  старшого лейтенанта поліції Павлова П.О та   відеозаписами з його мобільного телефону марки Apple iPhone 8
22.06.2020 р. начальником Департаменту патрульної поліції прийнято наказ  №1220 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії".
Згідно наказу від 15.07.2020 р. № 1470 термін проведення службового розслідування продовжено на один місяць.
19.08.2020 р. начальником Департаменту патрульної поліції затверджено висновок за результатами службового розслідування.
08.09.2020 р. начальником Департаменту патрульної поліції прийнято наказ № 518, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч.1, пп. пп. 1, 2, 6, 8 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України,  п.п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію України", на підставі п.2 ч.3 ст. 13 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України " до інспектора взводу № 1 відділу патрульної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
12.09.2020 р. позивача ознайомлено з наведеним вище наказом. 

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію".
Згідно ч. 1 ст. 19 даного Закону в разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі -  Дисциплінарний статут), що затверджується законом.
Згідно ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно ч. 1 ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до наказу №518 від 08.09.2020 р. дисциплінарне стягнення на позивача застосовано за порушення службової дисципліни.
Якщо узагальнити визначення службової дисципліни, яке було наведено вище, то можна  вказати, що це обов`язок дотримання поліцейським законів України, підзаконних актів,  Присяги поліцейського та наказів керівників.
З`ясовуючи питання,  який нормативний акт або наказ, розпорядження керівника порушив ОСОБА_1 16.06.2020 р., з`явившись на службу о 19:10 год., колегія суддів установила таке.
ОСОБА_1 , пояснюючи своє запізнення на службу 16.06.2020 р. на 10 хвилин, зазначив, що з графіком чергувань він  не був ознайомлений,  командир, ураховуючи його перебування у відпустці, не повідомив його про наступне чергування. Тому, перебуваючи в той день вдома та отримавши о 19 год., в ході телефонної розмови, повідомлення про вихід на службу, він негайно з`явився.
Дані пояснення позивача підтверджені довідкою  про те, що він з 25.05.2020 р. по 14.06.2020 р. перебував у додатковій оплачуваній відпустці у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі із заочною формою навчання (а.с.74).
При проведенні службового розслідування поліцейський взводу № 1 ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП сержант поліції Івасенко В.В. ,  а також командир роти №1 даного відділу Рибалко В.В. , який склав рапорт про запізнення позивача, не спростували його пояснення, що він був не ознайомлений з графіком чергувань та з тим, що  включений до патрулювання в нічну зміну 16.06.2020 р. з 19:00 до 07:00.  
У своїх поясненнях, в ході службового розслідування, зокрема, Івасенко В.В. зазначав про те, що зателефонував ОСОБА_1 о 19:00 год. про необхідність з`явитися на службу в нічну зміну, останній з`явився, але з запізнення на півгодини. 
Вбачаючи в діях позивача порушення службової дисципліни, наведені вище посадові особи відповідача, наполягали на тому, що він повинен був дізнатися про наступне чергування в соціальній мережі "Телеграм", де створений чат для швидкого обміну інформації стосовно несення службу. Саме, в цьому чатові,  16.06.2020 р. о 18:00 год. старшим зміни Івасенко В.В. відправлено дислокацію сил та засобів ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП    на нічну зміну.
У суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що він не може користуватися даний чатом, оскільки його телефон не містить таких функцій.
При вирішенні питання чи порушив позивач службову дисципліну, на думку  колегії суддів, не має значення на скільки хвилин він запізнився позивач, адже головним є з`ясування  обставин наявності невиконання наказу або розпорядження керівництва щодо несення служби.
Відповідно до п.3 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2018 №111, наряди поліції несуть службу відповідно до графіків чергувань, затверджених у встановленому порядку керівниками органів (підрозділів) поліції або особами, які виконують їх обов`язки, а у разі ускладнення оперативної обстановки додаткові наряди поліції залучаються до несення служби за рішенням керівників органів (підрозділів) поліції.
При проведенні службового розслідування  не досліджувався графік чергувань, затверджений у встановленому порядку керівниками органів (підрозділів) поліції або особами, які виконують їх обов`язки, не з`ясовувалися питання чи був ознайомлений з таким графіком позивач.
На думку колегії суддів, оприлюднення в  соціальних мережах, за час до початку патрулювання,  дислокація сил та  засобів ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП не може вважатися завчасним та належним повідомленням поліцейського про вихід на службу.
До того ж,  в ході службового розслідування не добути докази про те, що ОСОБА_1  входить до групи, що створена в соціальній мережі "Телеграм" , закритий чат " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та мав можливості отримувати відповідну інформацію.
За таких умов, наявні підстави для висновку, що запізнення позивача на службу відбулося з поважних причин та не може вважатися дисциплінарним проступком, адже відсутня така складова як протиправна винна дія чи бездіяльність.
Суд першої інстанції, дійшовши висновку,  що ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, в частині недотримання правил внутрішнього розпорядку ВПП  в АР Крим та м. Севастополі ДПП, виходив із того, що усі дислокації та інша інформація щодо організаційних моментів зміни доводяться до особового складу в месенджері "Телеграм", доступ до якого надано, у тому числі і ОСОБА_1 , а крім того,  позивачем не вчинено жодних дій для належного виконання своїх службових обов`язків та встановлення інформації про чергування. 
Проте, роблячи такі висновки, суд першої інстанції не зазначив, яким доказом підтверджується отримання позивачем  інформації в закритому чаті, в месенджері "Телеграм", на підставі якого наказу або розпорядження інформація про чергування повинна доводитися до особового складу за допомогою соціальних мереж, а також на підставі якого нормативного акта, можна кваліфікувати дії позивача як неналежне виконання службових обов`язків, у випадку не проявлення ініціативи щодо встановлення інформації про чергування. 
Аналогічні зауваження виникають і при дослідженні питання щодо порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилося у завчасному непопередженні   безпосереднього керівника про свій відпочинок.
Представник Департаменту патрульної поліції в суді апеляційної інстанції не заперечував проти того, що відповідно до Порядку №260  поліцейські, які несуть службу в нічний час, мають право на перерву для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин.  Проте, таке право, на думку представника пов`язано з узгодженням цього питання з керівником.
На переконання представника Департаменту патрульної поліції, даний обов`язок закріплений  в п.6 ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію".
Якщо звернутися до даної норми, то можна побачити, що вона зобов`язує поліцейського інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. 
На думку суду апеляційної інстанції до спірних правовідносин наведена норма не може бути застосована.
Є слушним зауваження скаржника, що не існує жодного документа, який би регулював порядок надання перерв на відпочинок поліцейським, які проходять службу в нічний час, зокрема отримання відповідного дозволу від керівника.
Попри відсутність такого обов`язку, позивач наполягав на тому, що він попередив свого керівника про відпочинок.
Суд першої інстанції, розглядаючи дану правову ситуацію надав перевагу доводам, що викладені у висновку службового розслідування та які засновані на поясненнях екіпажу СП Корал- 935, в який входив позивач.
Однак, на думку суду апеляційної інстанції, факт недозволеного відпочинку, повинен бути задокументований відповідним актом, для того, що усі наявні докази оцінювалися в їх сукупності.
Незважаючи на дослідження обставин повідомлення або неповідомлення позивачем керівника про відпочинок, на переконання суду апеляційної інстанції,  належною аргументацією для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку є відсутність документа, положення якого порушив позивач.
Аналіз  підстав для звільнення позивача, що викладені наказі № 518,  свідчить про порушення вимог ч.1, пп. пп. 1, 2, 6, 8 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, а саме:
бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 
знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
Також, за спірним наказом, позивач порушив в п.п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію України, що встановлюють:
обов`язок неухильно дотримуватися положень    Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
В рішення суду першої інстанції, а також у службовому розслідування не зазначено в  чому виразилося порушення позивачем Присяги поліцейського. 

Оцінка обставин справи під кутом зору витлумачених норм, дає підстави для висновку, що жодного з порушення наведених законодавчих приписів позивач не скоїв.
За таких підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення, в якому вважав встановленими обставини, які були недоведені суб`єктом владних повноважень належними, допустимими та достовірними доказами.   
Дана обставина, відповідно до п.2  ч.1 ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову. 
Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. за подання позову, що підтверджується квитанцією №78 від 12.10.2020 року (а.с.20) та за подання апеляційної скарги у сумі 1261,20 грн., що підтверджується квитанцією №97 від 22.12.2020 року (а.с.139) належить стягнути з Департаменту патрульної поліції.
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто  рішення суду першої інстанції, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його касаційного оскарження. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року - скасувати.
Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності нове рішення - про задоволення позову.
Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 08.09.2020 року № 518 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Стягнути з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (код за ЄДРПОУ 40108646, юридична адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                            І. О. Турецька

                     суддя                                                            Л. В. Стас

                     суддя                                                            Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 29.03.2021 року.