ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 березня 2021 року           справа №200/12637/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., 
за участі секретаря судового засідання Сухова М.Є.,
представника позивача Золотухіна Р.М.,
представника відповідача Єгорова А.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні  в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого  2020 року у справі  №200/12637/19-а (головуючий І інстанції Давиденко Т.В.)  за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування вимог, -

                                                    ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.114-115 том 2) просив:
-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.10.2019 року № Ю-53-17 станом на 30.09.2019 року в сумі 26517005,51 грн.;
-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.12.2019 року № Ю-53-17 станом на 30.11.2019 року в сумі 26517017,13  грн.;
-зобов`язати відповідача зарахувати суми платежів,  починаючи з січня 2016 року згідно платіжних доручень в рахунок сплати єдиного внеску відповідно до призначення платежу.
В обґрунтування позову зазначив, що до 01.01.2016  року не сплачував ЄСВ, оскільки Законом №2464 на час проведення АТО та ООС суб`єкти господарювання звільняються від обов`язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції.
З 01.01.2016 року позивач відновив щомісячні виплати ЄСВ, однак відповідач протиправно спрямовував платежі поточного місяця на погашення неправомірної недоїмки за період 2014-2015 років, коли позивач був звільнений від сплати ЄСВ. Внаслідок протиправних дій податкового органу  вимоги про сплату податкового боргу підлягають скасуванню.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого  2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 09.10.2019 року № Ю-53-17 про сплату приватним акціонерним товариством «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» боргу з єдиного внеску станом на 30.09.2019 року в сумі 26517005,51 грн.
Визнано протиправною та скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 11.12.2019 року № Ю-53-17 про сплату приватним акціонерним товариством «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» боргу з єдиного внеску станом на 30.11.2019 року в сумі 26517017,13 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Закон №1669 не скасовує обов`язків, визначених ч.2 ст.6 Закону №2464, а надає можливість платникам ЄВ на період проведення АТО не виконувати ці обов`язки у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.
Отже, обов`язок по сплаті ЄСВ повинен бути виконаний  після закінчення АТО, оскільки  у разі несплати страхувальником єдиного внеску застрахована особа втрачає такий період страхового стажу і статус застрахованої особи в цей          період.
Крім того, платник податку звільняється від заходів впливу за порушення Закону №2464 тільки у випадку, якщо знаходиться на обліку  в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО.
Позивач з 16.09.2016 року знаходиться на обліку в Дніпропетровському управління Офісу великих платників податків ДПС, вимоги, що оскаржуються, складаються з узгоджених нарахувань за 2017-2019 роки, тому вимоги про сплату податкового боргу є законними.
В частині відмови в задоволенні позовних вимог судове рішення не оскаржується.
На підставі частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд не надає оцінки законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 року було зупинено апеляційне провадження по справі №200/12637/19-а за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого  2020 року за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування вимог – до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №200/2402/19-а (а.с.241-243).
Верховним Судом у справі №200/2402/19-а прийнято рішення 11.09.2020 року.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення без змін.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» зареєстровано юридичною особою, включено до ЄДРПОУ (005508186), юридична адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1 (а.с. 19-23, том 1)
17.10.2014 року ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» звернулось до Міжрегіонального головного управління Міндоходів Центральний офіс з обслуговування великих платників з заявою про звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану (а.с. 8 том 1).
05 вересня 2014 року ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» торгово-промисловою палатою України видані Сертифікати (висновки) про настання обставин непереборної сили (а.с. 15-19 том 1):
№ 2886/05-4 – відповідно до пп.100.4-100.5 ст.100 ПК України з 14 квітня 2014 року при здійсненні господарської діяльності  на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів;
№ 2890/05-4 – відповідно до пп.102.6-102.7 ст.102 ПК України  з 14 квітня 2014 року при здійсненні господарської діяльності  на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації.
09.10.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнята вимога про сплату ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-53-17 станом на 30.09.2019 року в сумі 26517005,51 грн.(а.с. 10 том 1)
Вимога отримана позивачем 15.10.2019 року (а.с.102 том 2)
11.12.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесена вимога про сплату ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-53-17 станом на 30.11.2019 року в сумі 26517017,13 грн. (а.с.116 том 2)
Вказана вимога отримана позивачем 17.12.2019 року.
З 01.01.2016 року позивач відновив щомісячні оплати ЄСВ, але податковий орган спрямував платежі поточного місяця на погашення недоїмки, що виникла в період звільнення від сплати ЄСВ, в результаті чого фактично оплачені поточні місяці залишалися такими, по яких рахується борг. А борг за результатом місяця є підставою для прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки).
У зв`язку з цим податковий орган неодноразово приймав вимоги про сплату податкового боргу (недоїмки), які платник податків у судовому порядку визнавав неправомірними.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території, де здійснювалась антитерористична операція, період проведення операції об`єднанних сил на час спірних взаємовідносин триває, нормою прямої дії Закону позивач  звільнений від обов`язку своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок з 14.04.2014 року до закінчення АТО, у позивача наявний сертифікат про підтвердження форс мажорних обставин. Отже, відповідач протиправно прийняв вимоги про сплату боргу.
Оцінка суду.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Отже, ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» є платником єдиного внеску у розумінні Закону № 2464.
Згідно з пунктом 1 та пунктом 12 частини другої статті 6 Закону № 2464, платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.
Суд зазначає, що при формуванні вимоги контролюючий орган не визначає платнику суму єдиного внеску до сплати, оскільки такі суми попередньо визначаються на підставі відповідної звітності або рішень. Фактично, вимога формується внаслідок наявності в картці платника відомостей про нараховані суми єдиного внеску, у тому числі нарахованих самим платником.
На виконання вищевказаних норм закону відповідачем сформовано спірні вимоги, в яких відповідач вимагає від позивача сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність (відстрочення в силу закону) у позивача обов`язку сплати єдиного внеску починаючи з 14 квітня 2014 року.
Суд вважає такий висновок помилковим з огляду на наступне.
Згідно пункту 2 частини першої статті  1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На підставі пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є: роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Обов`язком платника єдиного внеску у розумінні положень Закону № 2464 є своєчасність, повність нараховування, обчислення та сплата єдиного внеску. 
Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.п. 1 (крім абз. 7), 2, 3, 6, 7 і 8 ч. 1 ст. 4 цього Закону, на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно частини восьмої статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.
Частиною дванадцятою статті 9 даного Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
На підставі частини сьомої статті 25 Закону №2464 сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до цього Закону несуть зобов`язання із сплати єдиного внеску.
Відповідно до вимог статті 25 Закону №2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів та підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення.
Згідно частини шостої статті 25 Закону № 2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
На підставі частини одинадцятої статті 9 Закону №2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Як визначено пунктом 3 Розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (Далі - Порядок №449), фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
ПрАТ «ДТЕК шахта Комсомолець Донбасу» знаходиться на обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків ДФС з 16.09.2016 року.
Беручи до уваги наявність заборгованості на 30.09.2019 та керуючись п. 3 Розділу VI Інструкції, в ІС «Податковий блок» відповідачем сформовано та надіслано підприємству вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-53-17 від 09.10.2019 року.
Дані інтегрованої картки свідчать, що заборгованість рахується за період з 31.12.2018 року по 30.09.2019 року, по 31.12.2019 року, тобто за період, в якому підприємство знаходилось на обліку Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків ДФС (а.с.99-101 том 2)
Законом України № 1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014р., у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:
«9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк, де знаходився на обліку позивач.
Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р.
Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк, де до 08 вересня 2016 року був зареєстрований позивач.
При цьому, період невиконання обов`язків платника єдиного соціального внеску починається з грудня 2018 року, тобто, коли позивач вже знаходився на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території підконтрольній уряду України.
Суд зауважує, що пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» звільняє платників ЄСВ від відповідальності не в залежності від їх місцезнаходження, а в залежності від знаходження на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Суд зазначає, що з 08.09.2016 року позивач перебуває на обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Міста Київ та Дніпро не віднесено до переліку міст, де проводилася антитерористична операція зазначеними вище постановами Кабінету Міністрів України, тому з 08.09.2016 року у відповідача були підстави для нарахування зобов`язань з ЄСВ.
Суд не приймає до уваги реорганізацію СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку шляхом приєднання до Офісу великих платників, оскільки пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 чітко регламентує порядок застосування пільги щодо звільнення від обов`язків сплати ЄСВ саме від знаходження на обліку в органах доходів і зборів, розташованих в зоні проведення АТО без врахування постанови КМУ від 30.03.2016 року № 247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» чи Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 588.
Аналогічна правова позиція наведена у рішенні Верховного суду від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18-а. 
Зокрема, Верховний суд зазначив, що, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.
Відтак, з вересня 2016 року позивач не заходиться на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Крім того, суд звертає увагу позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 11 вересня 2020 року у справі №200/2402/19-а.
Так, Верховним Судом зазначено, що організаційно-правова структура органів ДФС України була різнорівневою (центральний і територіальний) та багатоланковою (вища, середня та низова), мала також поділ за спеціалізацією. Саме тому забезпечення великому платникові податків можливості обліковуватися за місцезнаходженням (з урахуванням окупації частини території країни) не завжди було об`єктивно доступним.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» вирішено: перейменувати Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників в Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби; реорганізувати спеціалізовані державні податкові інспекції з обслуговування великих платників шляхом їх приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком.
Зокрема, вказаною Постановою реорганізовано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС - шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДФС.
Отже, реорганізація мережі спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників шляхом їх приєднання до Офісу великих платників податків відбулася на підставі, в межах повноважень та у порядку, визначеними законодавством. Питання доцільності проведення такої реорганізації повністю перебуває у віданні Кабінету Міністрів України як органу, уповноваженого на формування й реорганізацію системи органів ДФС. 
Як вбачається з відомостей на офіційному сайті, рішення скоротити кількість територіальних органів ДФС прийнято на засіданні Кабінету Міністрів України в рамках скорочення апарату та територіальних органів міністерств, відомств, інших центральних органів виконавчої влади з метою оптимізації структури ДФС, покращення менеджменту та спрощення бюрократичних процедур. Мережа ж новостворених органів об`єктивно залежала від фактичної окупації частини території країни.
Що стосується переведення великого платника податків на облік до іншого контролюючого органу поза його волею, то аналізуючи його правомірність судова палата виходить з чинного правового регулювання означеного питання.
Порядок обліку платників податків і зборів визначається Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (підпункт 63.10.1 пункту 63.10 статті 63 ПК України).
Так,  згідно з вимогами статті 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. З метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про зміну основного місця обліку великого платника податків.
Також саме Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за приписами пункту 64.7 статті 64 ПК України, визначає порядок обліку платників податків у контролюючих органах та порядок формування Реєстру великих платників податків на відповідний рік з урахуванням критеріїв, визначених цим Кодексом для великих платників податків.
У разі включення платника податків до Реєстру великих платників податків на нього поширюються особливості, визначені цим Кодексом для великих платників податків (абзац другий цього пункту).
Після включення платника податків до Реєстру великих платників податків та отримання повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про таке включення платник податків зобов`язаний стати на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, з початку податкового періоду (календарного року), на який сформовано Реєстр.
Щодо великих платників податків, які самостійно не стали на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про зміну основного місця обліку та переведення їх на облік у контролюючі органи, що здійснюють супроводження великих платників податків.
У разі відсутності за місцем реєстрації великого платника податків контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, облік такого платника податків за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, здійснюється або територіально найближчим контролюючим органом, що здійснює супроводження великих платників податків, або іншим контролюючим органом (абзаци третій, четвертий, п`ятий пункту 64.7 статті 64 ПК України).
Отже, зазначене переведення здійснене органом, що уповноважений на таке переведення, у зв`язку і  внаслідок реорганізації системи контролюючих органів, тобто у випадку й у спосіб, визначений законом.
Аналізуючи дотримання вимоги пропорційності введених обмежень, з огляду на встановлену судом об`єктивну неможливість продовження функціонування спеціалізованого органу податкового контролю з обслуговування великих платників на непідконтрольній Україні території, судді палати не знайшли підстав обґрунтовано стверджувати про відсутність необхідного балансу між інтересами окремого платника й інтересами громадянського суспільства у період збройної агресії у правовідносинах, безпосередньо пов`язаних з такими обставинами та, з урахуванням суті ненаданої пільги, - про покладення на платника надмірного тягаря.
Крім того, установлені обмеження є такими, що відповідають критерію «необхідність у демократичному суспільстві».
З огляду на вказане, Верховний Суд визнав, що в даному випадку наявне втручання держави у майнові права платника, але воно є законним та є пропорційним вищевказаній легітимній меті.
З огляду на викладене, закон, що встановлює тимчасове звільнення від виконання обов`язку платника єдиного внеску, не застосовний до позивача як особи, що не перебуває на податковому обліку на території населених пунктів, де проводилася АТО, за затвердженим переліком.
Суд не приймає посилання позивача на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.02.2021 року у справі №805/3362/17-а, оскільки в цій справі не є спірним питання звільнення суб`єкта господарювання від виконання обов`язку платника єдиного внеску, який  не перебуває на податковому обліку на території населених пунктів, де проводилася АТО, правова оцінка цьому питанню ВП ВС в зазначеній справі не надавалася.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Суд вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, що обумовлює  задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції  з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого  2020 року у справі  №200/12637/19-а – задовольнити. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого  2020 року у справі  №200/12637/19-а – скасувати.
В задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 09.10.2019 року № Ю-53-17, від 11.12.2019 року № Ю-53-17 та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 29 березня 2021 року.
Касаційна скарга  на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 30 березня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                  І.Д. Компанієць

Судді                                                                                             Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                    Г.М. Міронова