УХВАЛА

18 січня 2021 року 
Київ
справа №160/11585/19
адміністративне провадження №К/9901/36140/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну Східного офісу Держаудитслужби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі №160/11585/19 за позовом Комунального підприємства «Дніпродорсервіс» Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку, 

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дніпродорсервіс» Дніпровської міської ради звернулось до суду з позовом до Східного офісу Держаудитслужби, в якому просило визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби за результатом моніторингу UA-V-2019-08-01-000030 у закупівлі UA-2019-04-18-001257-b.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року в задоволенні позовної заяви відмовлено. Суд встановив, що відповідач, проводячи моніторинг закупівлі, діяв на підставі та у межах повноважень встановлених законом. Підстави для винесення відповідачем висновку за результатом моніторингу UA-V-2019-08-01-000030 є підтвердженими та обґрунтованими.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 160/11585/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано висновок Східного офісу Держаудитслужби за результатом моніторингу UA-V-2019-08-01-000030 у закупівлі UA-2019-04-18-001257-b.

У своїй касаційній скарзі Східний офіс Держаудитслужби просить постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року скасувати та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги відповідач оскаржує постанову Третього апеляційного адміністративного суду прийняту 6 жовтня 2020 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 24 грудня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник вказує, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції він отримав 24 листопада 2020 року в приміщені  Третього апеляційного адміністративного суду. В підтвердження чого надає копію супровідного листа суду апеляційної інстанції з вхідним штампом відділу документообігу та контролю виконавської дисципліни Східного офісу Держаудитслужби та вказує, що розписка про отримання відповідної копії судового рішення, знаходиться в матеріалах справи. 

Однак такі докази не є достатніми для підтвердження дати отримання судового рішення, оскільки вхідний штамп на супровідному листі апеляційного суду свідчить лише про реєстрацію отриманої постанови у відповідному відділі відповідача і аж ніяк не свідчить про дату фактичного її отримання скаржником.

Крім того, суд зауважує, що у скаржника було достатньо часу для звернення до суду апеляційної інстанції для отримання копії відповідної розписки чи будь-якого іншого документу в підтвердження зазначених ним обставин. 

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. Тобто, скаржник повинен надати Верховному Суду докази направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови (копію розписки про отримання копії оскаржуваного судового рішення).

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати відповідні докази, які б підтверджували зазначені у клопотанні підстави поновлення строку касаційного оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Крім того, під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що матеріали касаційної скарги, які надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору.

Так, згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлена на рівні 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено суб`єктом владних повноважень у 2019 році щодо однієї вимоги немайнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 1 921 грн.

На підставі викладеного, Східний офіс Держаудитслужби за подання касаційної скарги на рішення суду у спорі з однією вимогою немайнового характеру має сплатити 3 842 грн (1921 х 200%).

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) документу про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску строку Східним офісом Держаудитслужби на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі №160/11585/19.

2. Касаційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі №160/11585/19 за позовом Комунального підприємства «Дніпродорсервіс» Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку залишити без руху.

3. Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М.          Мартинюк,
Л.О.     Єресько
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду