УХВАЛА

05 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/25216/19
адміністративне провадження № К/9901/6298/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року у справі №640/25216/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправним наказ Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 листопада 2019 року № 682-к щодо звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням;

- поновити ОСОБА_1 на роботі з одночасним переведенням на рівнозначну посаду у державному органі;

- зобов`язати Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію сплатити ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 10 червня до 19 листопада 2019 року, яка виникла в результаті бездіяльності керівника державної служби Машківської Ольги Володимирівни щодо переведення ОСОБА_1 на існуючу вакантну посаду відповідно до його професійної підготовки. Розмір заборгованості розрахувати як різницю між сумою, що підлягала нарахуванню і сплаті на новій посаді, та сумою сплачених коштів в оспорюваний період. Розмір складових заборгованості (надбавку до посадового окладу за інтенсивність праці державного службовця та щомісячну премію) врахувати відповідно до їх щомісячного загального розміру, що встановлювались головним спеціалістам райдержадміністрації в зазначений період;

- зобов`язати Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію сплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі тримісячного середнього заробітку внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю, умов колективного договору на підставі  статті 44 КЗпП України;

- зобов`язати Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку від дня звільнення до дня фактичного розрахунку;

- зобов`язати Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію нарахувати та сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період від дати звільнення до поновлення на посаді державної служби;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 грудня 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Деснянської РДА щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні;

- стягнуто з Деснянської РДА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі: 3    505,50 грн;

- стягнуто з Деснянської РДА на користь ОСОБА_1 тримісячний середній заробіток при звільненні в сумі: 25    122,75 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 23 лютого 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року у справі №640/25216/19 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з наступних підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Враховуючи, що справа №640/25216/19 була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, як на підставу звернення до суду із касаційною скаргою скаржник посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України й вказує, що справа має для нього виняткове значення, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 

Суд наголошує, що посилання на відповідний підпункт пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України має обов`язково наводитись у поєднанні із зазначенням підстави передбаченої частиною четвертою статті 328 КАС України.

Проте, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що, в порушення вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України,  у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку та відсутнє посилання на відповідний пункт вказаної статті. 

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України.  Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судами попередніх інстанцій судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 грудня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року у справі №640/25216/19.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року у справі №640/25216/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М.       Мартинюк,
Суддя      Верховного Суду