ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7126/20 Справа № 201/2788/19 	  	Головуючий у першій інстанції: Антонюк О. А. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі  ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Крючкова Тамара Віталіївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, – 

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено вчиняти будь-які дії ОСОБА_1 та іншим особам щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також забороною вчиняти певні дії. 
Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , в якому, уточнивши позовні вимоги, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 28 грудня 2005 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. за реєстровим №2233; визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частці нерухомого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 (а.с. 2-8). 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с. 22). 
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №235865915 від 08.12.2020 року, власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач у справі - ОСОБА_1 . 
Виходячи з викладеного, встановивши, що між сторонами справи дійсно виник спір матеріального характеру щодо квартири АДРЕСА_1 ; приймаючи до уваги, що апелянт є відповідачем у даній справі та частки квартири в натурі не виділені; враховуючи, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, - колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вжитого судом першої інстанції заходу забезпечення позову - шляхом заборони вчиняти будь-які дії ОСОБА_1 та іншим особам щодо відчуження вказаної квартири. 
Колегія суддів вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, власник (володілець) не позбавляється можливості володіти та користуватися спірним нерухомим майном. 
Отже, оскаржувана ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий
Судді