ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3190/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 березня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним  позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020, - 

В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України у формі пункту 11 з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 133 від 04.10.2019; скасувати пункт 11 з протоколу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 133 від 04.10.2019; зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з документами ОСОБА_1  подану про доплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарги Міністерства оборони України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з того, що відповідачами не доведено правомірність своїх дій, з урахуванням вимог встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу з травня 1983 року по серпень 1985 року на території Демократичної Республіки Афганістан у в/ч ПП 35611, що підтверджується довідкою Вишгородського районного військового комісаріату від 26.04.2016 № 94.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 25.06.2005 позивач є учасником бойових дій.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 28.03.2019 виданого УСЗН Вишгородської РДА, позивач є інвалідом 2 групи. 
До цього, як встановлено судом в ході розгляду справи № 810/3485/18, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 15.04.2016 виданого УСЗН Вишгородської РДА, позивач був інвалідом 3 групи.
Згідно з випискою із довідки акту огляду МСЕК серії АВ № 0198367 від 14.04.2016  позивачу було встановлено третю групу інвалідності з 11.04.2016, причиною інвалідності є поранення (контузія) пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії. Дата чергового переогляду – до 01.05.2019.
В межах строку, встановленого у довідці акту огляду МСЕК серії АВ № 0198367 від 14.04.2016, позивач 28.03.2019 здійснив черговий переогляд обласною медико-соціальною експертною комісією, за результатами якої отримав довідку МСЕК серії АВ № 1035890 від 28.03.2019, відповідно до якої позивачу довічно встановлено 2 групу інвалідності. Підставою для встановлення позивачеві 2 групу інвалідності слугував акт огляду МСЕК № 257. Причиною інвалідності є поранення (контузія) пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії.
Згідно з Витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1205 від 21.03.2016, по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у ОСОБА_1 , 1964 р.н., поранення (контузія) та захворювання пов`язані виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, на підставі яких і був складений протокол № 1205 від 21.03.2016.
Зі змісту вказаного Витягу судом встановлено, що позивач у 1983 році отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, обох рук, контузію головного мозку, наслідком чого стали шкіряні рубці у зазначених анатомічних областях, що під час засідання ЦВЛК, що відбулося 21.03.2016 було підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 521/Ж від 03.03.2016, зміст та висновки якого жодним чином не спростовані та в установленому законом порядку не змінені та/або не скасовані. Описані   у висновку рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитися внаслідок осколкових поранень, що могли бути спричинені під час проходження служби у 1983 році.
У квітні 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 3 групи інвалідності, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в Демократичній Республіці Афганістан відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», але не отримав жодної інформації щодо розгляду його заяви та документів.
В подальшому на адвокатський запит позивачем отримано відповідь відповідача № 248/3792 від 19.06.2018, в якій було надано витяг пункту 84 з протоколу постійної комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 58 від 15.08.2016, яким документи позивача повернено обласному військовому комісаріату.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 у справі № 810/3485/18 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України, щодо прийняття пункту 84 з протоколу постійної комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 58 від 15.08.2016. Скасовано пункт 84 з протоколу постійної комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 58 від 15.08.2016. Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, що діяла на момент прийняття Міністерством оборони України оскаржуваного рішення, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи. Встановлено для Міністерства оборони України строк для надання суду звіту про виконання судового рішення – один місяць з дня набрання законної сили судовим рішенням.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 у справі № 810/3485/18 рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 скасовано у частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, що діяла на момент прийняття Міністерством оборони України оскаржуваного рішення, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи. Прийнято у цій частині нову постанову, якою зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії, відповідно до Порядку № 975 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення. Змінено мотивувальну частину рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018, зазначивши, що підставами для часткового задоволення позовних вимог є доводи, викладені у даній постанові Шостого апеляційного адміністративного суду. У решті рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 – залишено без змін.
Міністерство оборони України повторно розглянуло документи позивача, що підтверджено Витягом з протоколу № 133 від 04.10.2019 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у спірному пункті 11 якого скасовано пункт 84 з протоколу постійної комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, від 15.08.2016 № 58; відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, повернуто на доопрацювання документи громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого 12.08.1985 звільнено з військової служби та 11.04.2016 під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю 3 групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконання обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія АВ № 0198367 від 14.04.2016), оскільки в поданих заявником документах немає цієї довідки, але на неї посилається суд, а також не подано копію військового квитка, що унеможливлює визначити належність позивача до Збройних Сил та категорію військовослужбовців (строкова військова служба чи понадстрокова), а також документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
Зазначено, що висновок спеціаліста з питань судово-медичної експертизи від 03.03.2016 № 521/Ж, який складено зі слів заявника, та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 21.03.2016 № 1205, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення (травми, каліцтва).
Вказується про правову позицію наведену в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18. Також зазначено, що висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, які не подано на розгляд комісії.
Не погоджуючись із рішенням відповідача у формі пункту 11 з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 133 від 04.10.2019, позивач звернувся з позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В силу частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII,   дія цього  Закону  поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закон № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Як встановлено, позивач перебував у статусі військовослужбовця строкової служби з 05.1983 року по 08.1985 pоку, в Демократичній Республіці Афганістан, де приймав участь у період бойових дій у складі діючої армії на території Демократичної Республіки Афганістан. З 11.04.2016 йому встановлено 3 (III) групу інвалідності, а з 28.03.2019 – 2 (ІІ) групу інвалідності, у зв`язку з пораненнями пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Водночас, позивачеві вказана одноразова грошова допомога не призначалася та не виплачувалася, ні як військовослужбовцю з 3-ю групою інвалідності, так і з 2-ю групою відповідно. 
В межах встановленого у довідці акту огляду МСЕК серії АВ № 0198367 від 14.04.2016 строку, позивач 28.03.2019 здійснив черговий переогляд обласною медико-соціальною експертною комісією, за результатами якої отримав довідку МСЕК серії АВ № 1035890 від 28.03.2019, відповідно до якої позивачу довічно встановлено 2 групу інвалідності. Підставою для встановлення позивачеві 2-ї групи інвалідності слугував акт огляду МСЕК № 257. Причина інвалідності – поранення (контузія) пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії.
Згідно з Витягом із протоколу засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1205 від 21.03.2016, по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у ОСОБА_1 , 1964 р.н., поранення (контузія) та захворювання пов`язані виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, на підставі яких і був складений протокол № 1205 від 21.03.2016.
Встановлені ЦВЛК множинні вогнепальні осколкові поранення голови, обох рук, контузію головного мозку ОСОБА_1 , 1964 р.н., були спричинені під час проходження ним військової служби у 1983 році.
У відповідності до ст. 16-4 Закону № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги. 
Судом не встановлено жодних обставин, що інвалідність позивача є наслідком вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом) або подання ОСОБА_1 завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги тощо.
Матеріалами справи не підтверджено, а відповідачем не доведено, що позивач під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії отримав поранення, травми, каліцтво, (контузію) та захворювання, пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння тощо.
Відсутність такої інформації станом на день звернення позивача за отриманням спірної одноразової грошової допомоги підтверджується, зокрема, листом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 26.05.2017 № 2524. 
Постановою КМ України від 25.12.2013 № 975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до п. 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відтак, право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та яке встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права, та, відповідно, не призводить до ситуації, за якої особа, якій встановлена інвалідність, у подальшому внаслідок внесення змін до законодавства втратить таке право взагалі або їй буде зменшено розмір відповідної допомоги.
Пунктом 11 Порядку №975 визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно з пунктом 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. 
Відповідно до пункту 11 Порядку № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Враховуючи, що обов`язок перевірити, чи не настала інвалідність за обставин, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону № 2011-XII, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, то вимога Міністерства оборони України щодо необхідності подання документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.
При цьому, відсутність у абзаці 6 пункту 11 Порядку № 975 вказівки про якийсь конкретний документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо), який свідчить про причини та обставини поранення говорить про те, що в кожному конкретному випадку це можуть бути різні документи, які достовірно свідчать про причини та обставини поранення.
Разом з тим, вищевказана довідка вже надавалася позивачем до Міністерства оборони України при зверненні із заявою у 2016 році і перебуває в його володінні та повторне її подання чинними нормативно-правовими актами не передбачено.
Також, для отримання грошової допомоги чинними положеннями Порядку № 975 не передбачено обов`язку подання військового квитка та вимагання такого документа є протиправним.
У відповідності до п. 21.21 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення № 402) за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд військово-лікарськими комісіями з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з іншими документами, що підтверджують факт отримання поранення (контузії, травми або каліцтва), довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних військово-лікарських комісій для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).
Пунктом 21.3 зазначеного Положення визначено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні військово-лікарські комісії; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні військово-лікарські комісії цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
Згідно п. 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, постанови військово-лікарських комісій про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
в) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
г) «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
Відповідно до п. 21.7 Положення № 402 постанова військово-лікарських комісій про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).
При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, військово-лікарськими комісіями можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п. 21.8 Положення № 402).
Таким чином, відсутність у абзаці 6 п. 11 Порядку № 975 вказівки про якийсь конкретний документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо), який свідчить про причини та обставини поранення говорить про те, що в кожному конкретному випадку це можуть бути різні документи, які достовірно свідчать про причини та обставини поранення.
За зверненням особи щодо призначенням одноразової грошової допомоги, уповноважений орган (обласний військовий комісар за місцем проживання цієї особи) оформляє та подає до Міністерства оборони України затверджений пунктом 11 Порядку № 975 перелік документів для призначення такої допомоги. А розпорядник бюджетних коштів в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі зазначених документів приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Натомість, повернення на доопрацювання документів без прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить положенням Порядку № 975 та свідчить про недотримання встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений  учасниками справи, вимоги про визнання протиправним рішення відповідача у формі пункту 11 з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 133 від 04.10.2019, підлягають задоволенню.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

          О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 15.03.2021