ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 24 лютого 2021 р. 	Справа № 440/2186/20	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від       03.06.2020 року по справі       №       440/2186/20
за позовом                ОСОБА_1        
до              Головного управління ДПС у Полтавській області                         
про визнання неправомірними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати неправомірними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3060-23 від 10 березня 2020 року та № Ф-3060-23 від 12 червня 2019 року;
- зобов`язати відповідача повернути позивачу надміру сплачений 05 березня 2020 року за період ведення останнім господарської діяльності єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 5400,00 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3060-23 від 12 червня 2019 року.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3060-23 від 10 березня 2020 року.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ 39461639) внести зміни до інтегрованої картки платника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) шляхом виключення з неї інформації про наявність заборгованості з Єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що відображалась у зв`язку з винесенням вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3060-23 від 12 червня 2019 року та № Ф-3060-23 від 10 березня 2020 року.   
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись із рішенням та додатковим рішення суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року у справі №440/2186/20 апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Полтавській області - залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 по справі № 440/2186/20  залишено без змін.  
08.02.2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн. 
Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої    статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 132 КАС України).
Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підстав доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Крім того колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Також, за змістом частини 9 статті 139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Відповідачем надано клопотання про зменшення розміру судових витрат, у якому відповідач заперечив проти задоволення клопотання позивача, оскільки вважав витрати на правову допомогу необґрунтованими, неспівмірними зі складністю справи.
Проте, з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу та недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивачем надано докази про оплату витрат на професійну правничу допомогу, а саме копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 17.04.2020 №1704 року, акт наданої правової допомоги  від 25.08.2020 року  № б/н, квитанція №14 від 20.10.2020 р. на суму 6000,00 грн.
З наданих доказів слідує, між ОСОБА_1  та адвокатом Зогаль Олександром Михайловичем, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2209, укладено договір про надання правової допомоги  від 17.04.2020 року.
Колегією суддів з акту приймання-передачі виконаних робіт від 25.08.2020 р. за договором про надання правової допомоги  від 17.04.2020 року  до вартості наданих адвокатом послуг входило:
- вивчення апеляційної скарги, аналіз законодавства , усна консультація позивача зі стадії апеляційного розгляду справи
-складання відзиву на апеляційну скаргу, складання заяви про судові витрати, надсилання поштової кореспонденції
-участь в судовому засіданні із часом прибуття в судове засідання та повернення в м. Полтава.
Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено участь представника позивача у судовому засіданні: 12.01.2021.
При визначенні відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність), а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.
Дослідивши заяву позивача та надані документи, колегія суддів дійшла висновку, що витрати позивача на правничу допомогу на загальну суму 6000,00 грн. є обґрунтованими та підтвердженими.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Таким чином, враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданих послуг, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6000 грн. 00 коп. Вказані витрати підлягають розподілу шляхом стягнення сплачених сум за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
          Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача -адвоката Зогаля О.М.  про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області  (36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) витрати по оплаті професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи №440/2186/20 Другим апеляційним адміністративним судом,  у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Катунов В.В.	
Судді	   	Ральченко І.М.    Бершов Г.Є.