Ухвала
 
25 березня 2021 року
м. Київ
справа № 757/1495/19-ц
провадження № 61-19568ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Бойкінічем  Романом  Сергійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Президента України ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому, змінивши предмет позову в червні 2019 року, просив визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену Президентом України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час робочої поїздки у м. Рівне, а саме: «… ОСОБА_1 - не український журналіст, він працює на Росію…»; зобов`язати   ОСОБА_2  спростувати  поширену  ним  ІНФОРМАЦІЯ_1 недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення за власні кошти в найближчому номері газети «Урядовий кур`єр» публікації під заголовком «Спростування» наступного змісту: « Я, ОСОБА_2 , повідомляю, що поширена мною інформація про ОСОБА_1 наступного змісту: « ОСОБА_1 - не український журналіст», «він працює на Росію » - є недостовірною.», для чого подати редакції газети «Урядовий кур`єр» лист-замовлення та передбачені редакцією газети «Урядовий кур`єр» документи для друку оголошення цього спростування не пізніше 5 днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 року позов задоволено, визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію    ОСОБА_1    інформацію,  поширену  Президентом  України   ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час робочої поїздки у м. Рівне, а саме: «… ОСОБА_1 - не український журналіст», «…він працює на Росію...»; зобов`язано ОСОБА_2 спростувати  поширену  ним  10  січня  2019  року  недостовірну  інформацію  про ОСОБА_1 шляхом розміщення за власні кошти в найближчому номері газети «Урядовий кур`єр» публікації під заголовком «Спростування» наступного змісту: « Я, ОСОБА_2 , повідомляю, що поширена мною інформація про ОСОБА_1 наступного змісту: « ОСОБА_1 - не український журналіст», «він працює на Росію » - є недостовірною.», для чого подати редакції газети «Урядовий кур`єр» лист-замовлення та передбачені редакцією газети «Урядовий кур`єр» документи для друку оголошення цього спростування не пізніше місяці днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Президента України ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_7 , задоволено.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову.
Відмовлено ОСОБА_1 в позові до Президента України ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.
Вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат.
У січні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бойкініч Р. С. подав через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків касаційної скарги шляхом надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження разом із доказами дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2021 року заявнику продовжено строк на усунення недоліків.
У встановлений судом строк представником заявника надано клопотання, в якому просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що  постанова Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року поштою на адресу позивача у справі та на адресу представника позивача судом не направлялась та отримана представником 27 листопада 2020 року безпосередньо в суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року, а також надані представником заявника докази свідчать про те, що касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення та про наявність підстав для його поновлення.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на те, що:
- суд апеляційної інстанції порушив приписи статей 32, 34 Конституції України та застосував норми матеріального права (зокрема ст. ст. 277, 297, 299, 302 ЦК України) без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 14 лютого 2018 року у  справі  № 522/14156/14,  від  10  квітня  2019  року  у справі № 398/4136/15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
-  суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності в матеріалах справи відомостей щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи,  не  врахувавши  висновок,  викладений  у  постановах  Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №127/2871/16, від 19 вересня 2019 року у справі №361/6095/2015 (пункт 5 частини 1 статті 411, пункт 4 частини 2 статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені  в  касаційній  скарзі  доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 395 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати    із    Печерського    районного    суду    м.    Києва    цивільну    справу   № 757/1495/19-ц за позовом  ОСОБА_1 до Президента України ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
    Судді:                                                                                                                     Є. В. Петров
                                                                                                                                    А. А. Калараш 
                                                                                                                                   О. С. Ткачук